Пане Томіне, ми просимо вас якомога детальніше описати це вино.
Вино.
Воно - моє життя.
Я найкращий у своєму ділі.
Принаймні я так думав.
Поки не зустрів її.
Такого я не очікував.
Зачекай.
Диня?
Груша?
Селера?
Липа.
Лічі.
Персик.
Яблуко.
Я не знаю.
Подумай.
- Можна ще? - Ні.
Будь ласка.
Я сказав: ні.
Думай.
Каміло.
Зосередься.
Спробуй уявити образ смаку.
Це в тебе в голові.
Ти це знаєш.
Думай.
Мох?
Не чую.
Мох з дерева.
Молодець, Каміло.
Молодець.
На сьогодні все.
БОЖІ КРАПЛІ
- Сигарету? - Ні, дякую.
ПАРИЖ
МИНУЛО 20 РОКІВ
Я така рада, що ти прийшла, Каміло!
З днем народження, красуне.
Привіт!
- Добрий вечір. - Добрий вечір.
- Що вам налити? - Води, будь ласка.
- І все? - І все.
- З льодом? - З льодом.
Гаразд.
Прошу. Будьте обережні.
Каміла? Каміла Лежер?
Так... Вибачте, але...
Авжеж, ви мене не впізнаєте.
Ми бачилися сім років тому на книжковому ярмарку.
Ви підписали мені книжку.
- Мені тоді було 15 років. - П'ятнадцять?
- Так. - Ясно.
У мене на тумбочці біля ліжка лежала лише одна книжка. Ваша.
Лежала, поки я вчився в школі.
Я з нею виріс.
Виріс із моєю книжкою. Чудово.
Може, ви написали ще одну?
Ні. Тобто, написала, але мій видавець - з яким я вже не працюю -
не прийняв більше жодного мого твору.
Нічого. Я все розумію.
Я ходила колами.
Знову писала те саме, але вже не так добре.
Ясно. То чим ви тепер займаєтеся?
Намагаюся знайти себе.
- Ще шукаю. - Зрозумів.
А ти?
Я музикант. Щойно відкрив власну студію звукозапису.
- А-а, круто. - Так.
Вибач, ти...
ще вродливіша, ніж у моїх спогадах.
Я дуже радий знову зустрітися.
І я рада.
Я Жульєн.
Привіт, Жульєн.
- Зачекай. - Що?
Повільніше. Ти не марнуєш часу, еге ж?
Є такий вислів: «Утрачена мить утрачена назавжди».
- Зачекай. Це я сказала? - Так.
То ти в нас розумний?
Можливо.
- Дочекайся мене. Я повернусь. Обіцяю. - Добре.
Алло.
Каміло, це я.
Тато.
- Ти чуєш мене, Каміло? - Чую.
Я хочу побачитися з тобою.
Якнайскоріше.
Вибач,
та не можна просто так вриватися в моє життя...
Послухай, я хворий.
Дуже хворий. Лікарі кажуть, у мене обмаль часу.
Як це - «обмаль часу»?
Я помираю, Каміло.
Лети в Токіо. Я все організую.
Зачекай.
Я зможу прилетіти на наступному тижні.
Ні. Вилітай сьогодні.
Що? Ні, я не можу просто...
Я забронював квиток. Перевір пошту.
Не можна так робити.
Потім скажеш мені все, що думаєш.
Обіцяю все вислухати.
Я маю подумати.
Думай.
Але думай швидко.
Усе гаразд?
Так. Усе добре.
- Що це? - Це дасть нам сили.
Мій особливий рецепт: текіла, джин, горілка й трошки рому.
- Оце так. - Ага.
Дякую, але я не п'ю алкоголю. Довго розповідати.
Нічого, якщо я вип'ю?
Нічого.
Ти що, здурів?
Я ж сказала...
Червоне... Що...
- Тобі краще? - Так.
Що сталося?
Я випила щось надто міцне.
Що?
Не хвилюйся. Це все один хлопець. Ще зовсім юний.
Він зненацька поцілував мене з повним ротом алкоголю, малий хуліган.
А-а. Зовсім юний? Скільки йому?
- Двадцять два. - Двадцять два?
Це ж чудово.
Це краще, ніж твій останній - одружений сорокарічний з двома дітьми,
Знаєш, тобі краще спілкуватися з чоловіками твого віку.
Які мають якісь плани.
Знаю, мамо.
Мені подзвонив він.
Александр.
Він хворий. Хоче якнайшвидше зустрітися.
Хворий?
Це точно?
Що ти маєш на увазі?
Може, він це вигадав, щоб зустрітися з тобою.
Мамо, перестань.
ПАРИЖ - ТОКІО
ТАКСІ ДО АЕРОПОРТУ ПРИБУДЕ О 22:45.
ВОДІЯ ЗВАТИ ЖАН АЛЕКСАНДР ЛЕЖЕР
Що сталося?
Ми вже про це говорили.
- Ти знаєш, що твій батько... - Знаю.
Дай мені подумати. Не треба все ускладнювати.
Він - маніпулятор, Каміло.
Піду в душ.
Він купив мені квиток на літак. Рейс опівночі.
Він зник на багато років.
Єдиний дзвінок - і ти до нього мчиш?
Ти забула, як він тебе засмутив?
Як про це забути? Ти весь час мені нагадуєш.
Не сприймай це, як щось особисте, але я мушу летіти.
Це остання можливість почути від нього відповіді.
Каміло.
Ні, я не передумаю. І так - я тебе люблю.
Мадам Лежер.
- Дозвольте взяти ваш багаж. - Не треба.
Будь ласка, займіть місце, мадам.
Ми будемо злітати.
ТОКІО
Ви - пан Іссе Томіне?
То це ви, пані Саяко зі знаменитої сім'ї Коное?
- Хочете випити? - Дякую за пропозицію.
Та вважаю, що це - марнування часу,
навіть з милою усмішкою.
Я прийшла лише для того, щоб від мене відчепилися батьки.
На мене чекають друзі, тож давайте закінчувати.
Мати розповідала мені про вас.
Ви можете назвати вино, скуштувавши його.
Не тільки це, але й таке можу.
Навіщо?
Назва вина - на пляшці.
А ви принюхуєтеся, наче пес.
Саяко.
Ви справді вродлива.
Але ви поверхова й у вашій голові порожньо.
Мене не цікавлять люди, які судить про інших, не знаючи їх.
Я скажу вашій матері, що був радий познайомитися,
але між нами не виникло тяжіння.
А тепер я піду.
Алло.
Пане Томіне, в мене погані новини.
Смачного.
Пан Коное сказав, що ти зустрівся з Саякою.
Так.
Вона сказала, що була рада знайомству,
та між вами не виникло тяжіння.
Як сумно.
До речі,
сьогодні помер мій учитель енології.
Пам'ятаєте? Француз, пан Лежер.
О-о.
Треба було нам сказати.
Ми б повечеряли в інший день.
Як ти почуваєшся, Іссе?
Він був старий і хворий.
Але якось дивно...
Я взагалі не розумію, чому ти так захоплюєшся вином.
Хонока.
Тобі 29 років,
а ти й досі залежиш від батьків.
Твоя квартира й машина належать нам.
Я перепрошую,
але машина - дідусів подарунок на закінчення універу.
І хоч квартира й належить моїй родині,
я щомісяця плачу за оренду.
Ти був талановитим студентом і мав перспективне майбутнє.
Чому ж ти хочеш працювати в неприбутковій винній індустрії?
- Чому ти обрав її? - Не хвилюйся.
Я знаю, що роблю.
Чому ти завжди хочеш сам готувати для нас по четвергах,
коли пані Кіну так смачно готує.
Бо це тішить тата.
Пересолене.
Я не доїдатиму.
- Каміло. - Вітаю.
Я Лука Інґлезе, друг вашого батька.
У мене жахливі новини.
Ваш батько помер уранці, поки ви летіли сюди.
Співчуваю.
Ходімо.
Відвезу вас у батькову квартиру,
але, може, по дорозі щось з'їмо?
Ви ж, певно, голодна. То як?
Так.
- Що він сказав? - Просто «Ласкаво просимо».
Ні, це перекладається «ірашаї масе», а було ще щось.
Я забув, що ви тут виросли.
- І говорили японською. - Я розумію краще, ніж говорю.
«Шейнін» значить «бос».
Він сказав мені: «Вітаю, бос».
Так, це мій ресторан.
Один з моїх ресторанів.
Ресторанів?
Ви можете купити нову машину.
Моя має сентиментальну цінність. На ній я розвозив замовлення, коли починав.
То ви про мене нічого не знаєте?
Тато ніколи не казав вам про мене?
Я говорила з ним востаннє 11 років тому.
Коли я закінчила школу, він подзвонив, сказав: «Молодець», - і все.
Ніхто не ідеальний.
Хочете поговорити про нього?
Ні.
Міябі, це Каміла. Дочка Александра.
Співчуваю. Я ним дуже захоплювалася.
Дякую.
Міябі - моя головна сомельє. Надзвичайно талановита.
Прилетіла сюди з Лос-Анджелеса,
та ми їй це пробачили.
Вино, яке тримає Міябі, - особливе.
Ваш батько знайшов його в Іспанії. Про нього ніхто не чув.
У власника всього три акри виноградника.
Він не дуже хоче продавати своє вино, але воно...
просто неймовірне.
Александр навчив мене всього.
Він був геній.
Я завдячую йому всім, що маю.
Вибачте.
Говорю про людину, яку люблю, а ви...
Не можна бути лайном для всіх.
Я розумію, що ви не хочете нічого чути про Александра.
Але треба поговорити про ваш спадок.
Не думаю, що ви уявляєте, що на вас чекає.
Усе гаразд. Я звикла нічого від нього не очікувати,
і тепер не стану.
Авжеж.
Завтра зранку оголосять заповіт.
Він не любив гаяти час.
Нічого не відкладав на потім.
Похорон, тобто кремація, відбудеться завтра по обіді.
Що ж, омиємо наші рецептори перед їжею.
Спробуйте. І скажіть, що думаєте.
Ні. Дякую. Я не п'ю.
Утомилися після перельоту?
Ні.
Я взагалі не п'ю.
Узагалі?
Я не п'ю алкоголю. Ніколи.
Це ж треба. Ані краплі?
Каміло, вибачте, та я не зможу побути з вами.
На вас чекають. Його звати Юсуке.
- Дякую, Лука. - До завтра.
Так.
Рада вас бачити
ДОВІДНИК ЛЕЖЕРА З ВИНА 2009 РІК
Ваша кімната готова.
- Алло. - Добре долетіла?
Так.
Могла й подзвонити. Розкажи про переліт.
Я летіла на приватному літаку.
Авжеж.
Він не може тебе купити, але намагається.
Це викликає жалість.
Мамо, він помер.
Я його не побачила. Не встигла.
Мені жаль, доню.
Справді.
Не треба було летіти. Я казала тобі не летіти. Мусила наполягти.
Він не розумів, яка ти вразлива.
Він багато обіцяв, і дивись, чим усе закінчилося.
Він робить тобі боляче навіть після смерті.
Не починай! Ти щоразу про це заговорюєш.
Бо я знаю, що тобі треба, доню. Я знаю, що для тебе найкраще.
Ні, ти не знаєш, що для мене найкраще.
Тож зараз я сама розберуся.
Хочеш, я прилечу?
Ні, не хочу. Мені пора йти. Люблю тебе.
Добре. Подзвони, як зможеш.
Добре. Бувай.
Що ви знаєте про заповіт?
Небагато.
І мені не можна розголошувати те, що мені відомо.
Пані Лежер, ідіть зі мною.
Ви не йдете?
Ні.
Бажаю удачі.
Прошу.
Доброго ранку.
Я Франсуа Тальйон, адвокат вашого батька. Відповідаю за його заповіт.
- Вітаю. - Це - Іссе Томіне.
Будь ласка, сідайте.
Пан Томіне не знає французької,
тож продовжимо англійською, якщо не заперечуєте.
Ми познайомилися з паном Лежером - вашим батьком і вашим учителем -
кілька місяців тому на прийомі в посольстві.
Він попросив мене допомогти йому скласти заповіт,
що, мушу зізнатися, трохи дивно.
Спадок вашого батька, пана Лежера, розділено на дві частини.
Перша частина - його дім у Токіо, у Сейджо на четвертій вулиці -
думаю, ви обоє там були -
оцінюється в 750 мільйонів єн.
Це приблизно сім мільйонів доларів.
Хочете, щоб я сказав, скільки це буде в євро?
Друга частина спадку - основна з фінансової точки зору.
Я говорю про його винний погріб, точніше, про його вміст.
Він містить 87 тисяч пляшок, загальна вартість яких становить...
Вибачте, мушу зауважити, що це -
найбільша у світі приватна колекція вин.
Авжеж, мова йде не про кількість пляшок.
А про якість і рідкість. Це надзвичайна колекція.
Просто унікальна.
Що я казав... Так. Загальна вартість.
148 мільйонів доларів. 16 мільярдів єн.
Час розповісти про особливість заповіту пана Лежера.
Як він сам написав,
його колекція вин - «плід роботи всього життя».
Для нього було надзвичайно важливо, щоб його власність
перейшла тому, хто зможе оцінити її цінність.
Тому він організував...
своєрідну перевірку, щоб визначити, кому дістанеться вино.
Перевірку?
Яку перевірку?
Ви - дочка Александра Лежера.
Пан Томіне був учнем вашого батька,
якого пан Лежер вважав своїм «духовним сином».
Тому він хотів, щоб ви змагалися за вино.
Переможець триетапної перевірки успадкує все -
будинок і колекцію вин.
Вибачте. Про які етапи ви говорите?
Хай заходить.
Добре. Зараз ви скуштуєте це вино наосліп.
У вас буде місяць, щоб точно назвати мені все:
сорт винограду, місцевість, рік виготовлення.
Не думаю, що маю пояснювати детальніше.
Ви жартуєте.
Іноді жартую. Але не зараз.
Не сьогодні.
Хороша новина: через місяць ви спробуєте його знову.
Почнемо?
Пані Лежер?
Прошу вас.
Якась херня. Я цього не робитиму.
Це означає, що ви відмовляєтеся від спадку?
Що? Ні, я такого не казала.
У вас взагалі є на це повноваження?
Французькі закони тут не діють.
Вам доведеться скуштувати вино. Зараз.
Це херня.
Усе гаразд, пані Лежер?
Пані Лежер?
- Якісь проблеми? - Я це зроблю.
Каміло. О боже. Усе гаразд?
Ви знали. Ви, бляха, знали!
Він змусив мене пообіцяти!
Каміло, зачекайте.
Каміло, будь ласка.
Заждіть.
Вибачте.
Мама казала, що він садист.
Він справді хотів мене так принизити?
Мені насрати на нього, на його гроші та його вино!
Хай той духовний байстрюк бере все собі. Мені байдуже.
Пані Лежер, що ви скажете про смерть вашого батька?
Ходімо.
Пані Лежер, поясните, чому ви тут?
Пане Томіне! Іссе Томіне!
Розкажіть, що написано в заповіті пана Лежера,
й чому ви тут?
Скоро я зроблю публічну заяву.
Скажіть хоч щось.
Александр не знав, що ви не п'єте алкоголю.
Він нічого про мене не знав.
Отже, я йду на похорон і прямо звідти лечу у Францію.
Він просив мене передати вам його звернення.
- Мені не цікаво. - Це важливо, Каміло.
Ні, Лука, не важливо.
Зараз ви сердитеся, та коли заспокоїтеся,
прошу, послухайте, що сказав вам батько. Добре?
Можна десь зупинитися, щоб я перев'язала руку?
Ми запізнюємося.
Гаразд.
Дякую.
Знаєте, Каміло, в останні роки життя ваш батько
дуже цікавився духовністю.
Він побажав, щоб його тіло спалили згідно з буддійським ритуалом.
Перший ряд - для рідних.
Бувай, друже.
Ходімо.
Що тепер?
Розвіємо попіл над озером чи що?
Ні. Настав час коцуаґе.
- Чого? - Збирання кісток.
- Ви не знаєте? - Ні.
Прийдуть лише ті, хто був близький з вашим батьком.
То мені можна летіти додому?
Ні.
Чорт.
Починаєте з ніг і рухаєтеся вгору,
щоб померлий не стояв в урні на голові.
Розумієте?
Саме тому не можна передавати за столом суші
з паличок у палички.
Тоді ви наче їсте труп.
Серйозно?
- Я справді мушу це робити? - Так.
І, як родичка, ви починаєте.
Не впустіть кістки.
Ви летите додому завтра вранці.
Я відвезу вас в аеропорт.
Та хочу показати вам дещо до вашого відльоту.
Вам погано?
Запах дуже сильний.
Я в нормі.
Ми в його храмі.
Я провів тут з вашим батьком багато вечорів.
Він робив нотатки з описом вин,
або позначав важливі дати.
Деякі були важливі лише для нього.
КОНЦЕРТ LED ZEPPELIN 79 РІК
Він міг годинами розповідати мені про кожне вино.
А потім я говорив:
«Добре, друже. Може, відкриємо його?»
Я покину вас саму.
Не поспішайте.
КУРКА У М'ЯТІ
«ХОРОШИЙ, ПОГАНИЙ, ЗЛИЙ»
ВИПИТИ З КАМІЛОЮ, КОЛИ ЇЙ ВИПОВНИТЬСЯ 18 РОКІВ
МАТИ
Гаразд. Я подивлюся послання.
Вітаю, Каміло.
Мабуть, ти прочитала мій заповіт
і, поза сумнівом, на мене зла.
Певно, думаєш, що я жорстокий, токсичний, садист...
І все таке інше.
Знаю: я нікудишній батько.
Я робив багато помилок у всьому...
Крім одного.
Крім вина.
Я добре на ньому знався.
Це моя стихія.
Не знаю, якою жінкою ти виросла,
та ти все одно моя дочка.
Каміло, це в тебе в крові.
Можливо, тобі бракує практики,
але твоє піднебіння не схибить.
І нюх не підведе.
Я подзвонив другу, Філіпу.
Він найкращий.
Ти можеш жити в нього, скільки захочеш.
Він навчить тебе всього, що ти маєш знати.
Він має виноградник з винарнею.
Пам'ятаєш, коли ти була мала, ми проводили на такому канікули?
Ми тренувалися разом. Лише ми вдвох - у підвалі,
нашому таємному місці.
Зачекай на мене.
Мамі це не подобалося, та тобі було байдуже.
Ти хотіла туди піти з самого ранку.
То були наші останні миті разом.
Пов'язка?
Каміло!
Зосередься. Добре?
Так, тату.
Вибач.
І сядь рівно.
Я знаю, це дурість...
бо якщо ти це дивишся, значить я помер.
Та я надіюся, що завдяки цим перевіркам
ми трохи краще знатимемо одне одного.
І, може, колись... хтозна...
ти зможеш мене простити.
Будь ласка, залишся.
Зроби це заради нас.
ЗА МОТИВАМИ МАНҐА «KAMI NO SHIZUKU» ТАДАШІ АҐІ / ШУ ОКІМОТО
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко