Camille, skat. Hold øjnene åbne!
Camille, åbn øjnene.
Løft hende forsigtigt op.
Lod du hende drikke vin? Din egen datter!
Camille!
- Vent nu. - Skrid med dig!
Undskyld?
Vi er fremme.
- Tak. - Hav et godt ophold.
Goddag.
Camille Léger.
Er du Philippe Chassangre?
Husker du mig ikke?
Du var her hver sommer, til du fyldte ti.
Ja, men jeg husker ikke ret meget fra den tid.
Tak, fordi jeg må bo her.
Du har vist rigeligt at se til.
Det kaldes høsten.
Og ja, det er den værste periode på året. Jeg kan ikke hjælpe dig.
Hvem kan så?
Min søn, Thomas. Han underviser i ønologi.
- Thomas? Nå ja, han var ældre end mig. - Bestem dig nu. Kan du huske det eller ej?
Kom og se dit værelse.
Her sov du som barn.
Mit værelse i Japan var lillebitte.
Jeg husker det som kæmpestort. Det er sjovt, som minderne kan...
Okay.
Tak for det.
- Camille, din far venter på dig. - Jeg kommer nu.
- Hvad skal I? - Det rager ikke dig.
Camille! Camille.
Det rager ikke dig!
Camille?
Er alt okay?
- Thomas. - Hvad?
Nå ja. Undskyld. Det må være jetlag.
Og det er jo længe siden.
Jeg kan godt kende dig.
Og min far var ikke for besværlig?
Han var...
- ...charmerende. - Charmerende?
- Nej. - Nej.
Skal jeg vise dig rundt?
Vi er i Châteauneuf-du-Pape.
Et stykke den vej ligger Gigondas.
Og efter det Vinsobres.
Hvad?
- Jeg kan sagtens huske dig. - Kan du?
Jeg skulle passe på dig, men du jog mig altid væk.
Du gik ud i vinmarken hver morgen.
Du smagte på en drue, så meget alvorlig ud og fortalte os så, om de var modne.
Du gættede altid rigtigt. Guava, hasselnød, hyldebær, fennikel.
Du kunne blive ved i timevis.
Du stoppede aldrig.
- Du kunne også... - Stop lige engang.
Jeg ved godt, hvorfor jeg ikke kan huske det.
Jeg var uudholdelig. Det er så pinligt, når du fortæller det.
Overhovedet ikke. Du fascinerede mig.
Jeg syntes, du havde superkræfter.
Det er gæringsrummet, hvor det hele begynder.
Her opstår de første dufte. Hvis jeg for eksempel siger...
...hindbær, kirsebær, blomme, tonkabønne og rødbede, siger du?
Merlot selvfølgelig.
Folk tror, det er magi at gætte vin, men det er ikke magisk.
Det er bare arbejde. Meget arbejde. Ganen er en muskel.
Når den er trænet, kan den identificere alle vinens kendetegn.
Men det ved du allerede. Du har jo en gave.
Jeg skuffer dig nok.
Det tvivler jeg på. Kom.
Før den kommer på flaske, ligger vinen 10 til 20 måneder i egefade.
Afhængig af sort og årgang.
Det var min mors yndlingssted.
Det vidste jeg ikke.
Sådan er livet.
Det gør mig ondt med din far.
Sådan er livet.
Nå, nu skal jeg vise dig torturkammeret.
Torturkammeret? Javel.
Her har vi alt til at studere teorien, men også det praktiske.
Om tre uger har du lært alle druesorter, vingårde og årgange udenad
og lært alt om vinsmagning. Okay?
Første test i Tokyo. Hvad kan du sige om vinen, du smagte?
Det var rødvin.
Okay, så ved vi det. Andet?
Ikke andet. Jeg mener det. Jeg er nødt til at fortælle dig...
Jeg har det svært med vin.
Det er klart med den far.
Men du må ikke lægge pres på dig selv.
Ingen beder dig om at overtage eller gå i hans fodspor.
Hvordan svært?
For en måned siden...
...ringede din far og fortalte, at han skulle dø.
Han bad mig om en tjeneste.
Vi var som brødre. Jeg kunne ikke sige nej.
Han bad mig perfektionere din viden. Perfektionere.
Jeg spurgte til dit niveau, og han mente, det var meget højt.
- Hvad skal vi stille op med dig? - Far...
Hr. Chassangre. Jeg forstår godt din frustration.
Men den kan umuligt være så stor som min.
I 20 år har jeg levet af ris og grønne bønner for ikke at få kvalme.
Jeg kan ikke drikke én dråbe alkohol uden at besvime, og det er hans skyld.
Han har efterladt en besked til mig, om at han tror på, jeg kan gøre det.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg troede på ham.
Nu er spørgsmålet, om I kan hjælpe mig eller ej?
- Hr. Tomine, De kommer for sent. - Undskyld.
Lad os begynde.
Vi leder jo efter en rådgivende ønolog,
som kan vejlede os i vores internationale kooperative selskab.
Vi læste rapporten med Deres forslag med stor interesse. Meget imponerende.
Og så har Alexandre Léger jo selv anbefalet Dem.
Hans død er et stort tab for ønologiens verden.
Ja.
Jeg kondolerer.
Imidlertid...
...er vi lidt bekymrede for, om De har den nødvendige erfaring til jobbet.
De har tilsyneladende ingen tidligere kunder, vi kan spørge.
Jeg har lige startet mit eget firma, så I kan blive min første kunde.
Ja.
Men selskabets medlemmer vil foretrække en ældre konsulent.
Er der en test, eller skal jeg gå nu, fordi jeg ikke er gammel nok?
- Der er en test, men... - Så giv mig testen, tak.
Vi vil bede Dem identificere denne vin.
Det er en vin fra Den Gamle Verden. En Bordeaux.
Overvejende Merlot?
Ja, og omkring 15-20 procent Cabernet Sauvignon.
Le Puy 2014.
Nej, 2017.
Cuvée...
...Barthélémy.
Altså Côtes de Franc, Château Le Puy, Cuvée Barthélémy, 2017.
Det er rigtigt.
Men De beskrev ikke vinen.
De spurgte ikke.
Hvorfor ringede I til min mor?
Det var kun, fordi du ikke svarede på mine beskeder.
Vi var bare blevet uvenner.
Hun må vel vide, hvad du laver.
Det skylder du hende.
Du vil altså hjælpe mig?
Ja. Men på én betingelse.
- Vil I have en kop kaffe? - Ja.
Har du mødt en?
Nej.
- Og dig? - Nej.
Jeg har det godt alene.
Jeg havde ikke troet det, men jeg er glad for at se dig.
Også mig.
Det er en frygtelig ting, han gør.
Camille har ikke megen selvtillid. Det her vil knække hende.
Marianne...
Han elskede altså sin datter.
Kalder du det kærlighed? Han tænkte kun på sig selv og sin vin.
Mener du stadig det?
Du er stadig vred på mig. Det må være frygtelig trættende.
Alexandre er død, Marianne.
Han er død.
Det er en gennemsnitlig hjerne.
Kan I se det røde område?
Det er amygdala, hvor følelserne er.
Patienten er lidt nervøs for scanningen, hvilket er helt normalt.
Så jeg gav ham et stykke chokolade.
To zoner bliver nu aktive.
Først hippocampus, hvor hukommelsen sidder.
Den identificerer smagen og sender det videre til amygdala,
som forbinder chokolade med nydelse.
Og her er så Camilles hjerne. Hun fik også et stykke chokolade.
Jeg bemærker to ting.
Først at din hukommelse registrerer en usædvanlig høj aktivitet.
Antallet af synaptiske forbindelser, når dine smagsløg aktiveres, er enestående.
Jeg har aldrig set noget lignende. Det er fantastisk.
Noget, der er lidt mindre fantastisk... er det her.
Kan I se det røde og lilla?
Det er væmmelse blandet med frygt.
Du identificerede chokoladen og sendte oplysningen til amygdala,
som hidsigt afviste den.
Jeg prøvede med anden smagsstærk mad og fik nøjagtig samme resultat.
Jeg gav dig endda en let alkoholisk væske, og denne gang...
Undskyld, men hvad betyder det?
Det betyder, at din hjerne reagerer sådan,
fordi du formentlig har været ude for noget traumatisk som helt ung.
I forbindelse med smagssansen.
Og alkohol.
Siger det jer noget?
Om det siger os noget? Camilles far...
Camille måtte indlægges.
Javel.
Jeg fortsætter mine undersøgelser. Men jeg kan allerede nu sige,
at selvom din tilstand er psykosomatisk, er der en reel fare for dit helbred.
Jeg beklager, men så længe traumet ikke er blevet behandlet,
vil jeg anbefale, at du indstiller vinsmagningen.
Jeg beklager.
Clement, også indvendig.
Vi kører i morgen tidlig, så jeg ville lige sige farvel.
Okay, farvel.
Hvad er problemet?
Dumt at gå glip af alle de millioner.
Utaknemmelige skarn.
Med al respekt, rend mig i røven. Hvad ved du om mig?
Jeg ved nok. Alexandre var min ven.
Klart. Han kendte mig ikke. Og han var skideligeglad.
Nej, din far forgudede dig. Han var helt knust, da I rejste.
Tyve år uden en lyd, men han var knust?
Han ville kontakte dig, men Marianne forhindrede det.
Da jeg var lille måske, men bagefter?
Han kunne have fundet mit mobilnummer og min e-mail.
Jeg skrev en bog. Jeg var synlig.
Hvad med din egen e-mail for ti år siden? Jeg læste den.
Hvilken e-mail?
Der er den.
"Fra Camille Léger til Alexandre Léger. 6. september 2010, Paris.
Undskyld, jeg først skriver nu. Mit sind er klart, og mit hjerte roligt,
og jeg føler ingen vrede eller had. Det går fint. Jeg fylder snart 18."
Det er ikke mig. Det er ikke engang min mail-adresse.
"Jeg har levet et halvt liv uden dig, og jeg savner dig ikke.
En dag vil du nok kontakte mig.
Du vil indhente det tabte og sige, det ikke er for sent, men det er det.
Den tid kan ikke indhentes. Jeg vil aldrig mere høre fra dig.
Jeg besvarer hverken dine opkald eller breve.
Jeg har ikke længere en far. Camille."
Jeg har læst din e-mail til Alexandre. Min far. Sendt lige før jeg fyldte 18.
- Camille... - Mor.
Du rejser i morgen. Alene. Uden mig.
Hvordan går det?
Jeg er et sted mellem "forrådt" og "fortvivlet".
Forståeligt.
Jeg stopper ikke. Helt udelukket.
Jeg forstår, hvis du ikke vil mere. Selvom det er noget lort.
Jeg skal nok hjælpe dig.
Men hvis du ikke må få alkohol, hvad gør vi så?
Jeg har tænkt over det. Jeg har en plan.
Vi har næsten 400 receptorer i næsen, der kan skelne 100.000 forskellige lugte.
Hundred tusind!
Vi undervurderer lugtesansen, men man glemmer aldrig en duft.
Så da jeg ikke kan komme ind ad døren, må jeg jo tage vinduet.
I kassen er der 54 dufte. De findes alle sammen i vin.
Frugt, blomst, plante, brændte dufte og et strejf af dyr.
Dyr?
For eksempel våd hund?
- Nej, nærmere vildt, læder eller moskus. - Okay.
Klar?
Behøver vi det?
Ja, hvis du vil ind gennem vinduet. Det gør ikke ondt.
Klar?
Pære?
Nej.
- Æble. - Nej.
- Er det en frugt? - Stadig nej.
- For helvede. - Camille.
Du har lagret den i hukommelsen. Du skal bare forbinde den.
Lagret.
Du skal sortere.
Herinde.
Spørg dig selv:
"Er det en frugt? En blomst? En plante?
Et krydderi? Træagtigt? Brændt? Er det mineralsk?
Lav kategorier og underkategorier og under-underkategorier om nødvendigt.
Når alt er på plads, kan du nemt finde det igen.
Forstår du det?
Ja, far.
- Camille? Er du okay? - Må jeg lugte den igen?
Stil de rette spørgsmål.
Er det sødt?
Salt? Bittert? Umami?
Surt? Eller en blanding?
Det er sødt... men samtidig...
...ikke rart.
Det er tørt og groft. Det er skarpt.
Det er bittert.
Ja, det er bittert.
Bittersødt. Der er sukker i.
Ikke en frugt. En plante.
Lakrids.
- Lakrids? - Nemlig.
En til.
- Kvæde? - Ja.
Mandel.
Jasmin?
- Ja. - Solbær.
Safran.
Honning.
Hasselnød. Ristet.
Læder. Hø.
Ristet brød. Mørk chokolade.
- Fyrretræ. - Og den sidste.
Grøn peberfrugt?
Bravo.
Jeg gjorde det!
Vi har bryllupsdag om en måned.
Jeg vil gerne invitere dig på en god restaurant.
Det skulle have været en overraskelse, men din kalender er altid fuld.
Desuden kan du ikke lide overraskelser.
Jeg skriver det ind.
Vi ses i aften.
Deres far vil se Dem.
Hvad siger det her om os?
Hvis Issei stræber efter en udlændings formue...
...hvad sker der så...
ÅRHUNDREDETS ARVEFEJDE
...med vores omdømme?
Efter dig er der kun Issei.
Jeg skal nok tale med ham.
Nej.
Det gør jeg.
Godt, nu bliver det alvor.
Sådan en svarer til et glas vin. Det er flaskeprøver.
Med samme smags- og duftegenskaber naturligvis.
Det er genialt for os. Du kan lugte til alle slags vin.
Og det kan vi takke hende for. Camille, det er Juliette.
- Goddag. - Goddag.
På sin tur til Kina tog hun forbi madmessen i Shanghai.
Vinproducenterne gik sammen og gav dig... hvor mange?
400 prøver. Thomas havde givet mig en liste med.
Jeg fik dem alle sammen.
Jeg skulle have været med, men det når vi nok en anden gang.
Ja da.
Juliette er vores salgschef. Hun eksporterer til hele verden.
Hun taler syv sprog, blandt andet mandarin og kantonesisk.
- Syv? Meget praktisk. - Han overdriver.
Jeg taler seks sprog ret godt. Og så kan jeg klare mig på russisk.
Går det godt? Thomas siger, du har en utrolig næse.
Det ved jeg nu ikke. Han overdriver. Som med dit russiske, så klarer jeg mig.
Nej, hun har virkelig et talent. Hendes næse er helt utrolig. Det er den.
Det glæder jeg mig til at se. Må jeg?
Super.
Vi begynder med det mest enkle.
En endruevin.
Tak.
Først bedømmer du vinen med øjnene.
Hold den foran en hvid overflade som denne serviet,
og kig på farven, som fortæller alderen.
Hvis nuancerne spænder fra mørklilla til purpurrød, er vinen ung.
Hvis den er mere granatrød eller kirsebær med et strejf af gulerod,
er vinen på sit højeste.
Græskar- eller kakaofarvet, så er vinen gammel. Måske for gammel.
Altså?
Purpur eller granat. Purpur?
Altså en ret ung vin?
Kig nu på farvens intensitet.
Hvis den er svag, er det en let og delikat vin,
køligt klima og kort maceration.
Er farven dyb, er det en kraftig vin, dyrket i sol eller lagret længe.
Den er ikke særlig dyb...
En let vin?
Må jeg?
Fordelen med endruevine er, at de er jordens rene udtryk.
Med kun én druesort bliver årgangens specifikke egenskaber tydelige.
Det er nemmere at udpege den geografiske oprindelse.
Lige præcis. Tak, Juliette.
Ja, tak, Juliette.
Og nu næsen.
Vi gør det i tre etaper. Et: første duft.
Du opfanger vinens aroma i hvile.
To: du lader den ånde. Du vækker den, så duften frigives.
Tre: du lugter til den igen.
Og nu rammer de dig. Dufte, du ikke anede, var der.
Værsgo.
Camille!
Er du okay?
Du sad et minut helt tavs med lukkede øjne.
Alt okay?
Ja.
Så du noget?
Slet ingenting.
Undskyld.
Det er nok for i dag.
Nå?
Jeg kan ikke. Der kommer ingenting. Måske er det alkoholdampene.
Alkoholdampene?
For længe siden løb Rhône-floden her.
Den førte klippestykker med fra Alperne og aflejrede dem her på sletten.
Strømmen sleb stenene, så de kom til at se sådan ud.
Her. Rør den på undersiden.
- Den er varm. - Ja.
Stenene suger varmen fra solen hele dagen
og fordeler den i vinrankerne om natten.
Uden alle disse runde sten ville vores vin ikke være det, den er.
Vin gør dig syg på grund af dine oplevelser i barndommen,
men du må se ud over alkoholen.
Vin er... Det er jorden, det er himlen, det er menneskene.
Vin er naturen.
Naturen.
Kommer du?
- Hvad skal vi? - Køre en tur.
Den tager vi ikke med.
- Hvorhen? - Du får se.
Seriøst?
Alexandre ville kende dine grænser.
Du begyndte at få hovedpine, næseblod og hukommelsestab.
Det gik heller ikke ret godt mellem dine forældre.
Marianne insisterede på, at han holdt op,
men din far var nødt til at hævne sig. På verden.
- Vidste du det? At han gav mig vin? - Nej. Det vidste ingen.
Kun dig og ham. Jeg anede det ikke.
Jeg ved bare, at din far aldrig ville gøre dig fortræd. Aldrig.
Jeg husker intet.
Denne vin er fra vinmarken bag dig. Den er vokset i den jord.
Lugt.
Har den en fremtrædende duft?
Nej?
Det gør ikke noget. Det skal nok komme.
Pludselig er den der.
Gå ind mellem vinstokkene.
Træk vejret, smag og nyd det.
Gå ind i vinen. Kom nu.
Vinen her er lavet på de druer, du smagte i går aftes.
Find mindst én af dens aromaer.
Fremherskende aroma: fersken.
Thomas, hvad kan du lugte?
Fersken, marcipan, hasselnød, havtorn, champignon, mos.
- Bregne. - Bregne.
Hold kæft, der var den.
Vinen, jeg smagte i Tokyo, havde den aroma. Bregne.
Er du sikker?
MIN KAT ER SYG ER TAGET TIL DYRLÆGEN
BERANGER HAR RINGET. DU FIK IKKE JOBBET. BEKLAGER.
DER ER KOMMET EN PAKKE
Morgenbrisen fejer ind over Casablanca-dalen fra Stillehavet.
Jeg kan også lugte æggeskaller. Undergrunden er fuld af kalksten.
Morfar.
Hvad er det?
Jord fra vinmarker over hele verden.
En af mine berejste venner har sendt dem til mig.
Issei.
Vi har givet dig tid til at løbe hornene af dig,
men det her hul afspejler dine ynkelige ambitioner.
Jeg vil have, at du står offentligt frem
og meddeler, at du trækker dig fra den konkurrence.
Og at du lukker alt det her ned.
Bagefter taler vi om din fremtid.
Ja, morfar.
2 UGER SENERE
En test? Det er lidt tidligt.
Thomas siger, du gør store fremskridt.
Jeg vil gerne se, om du kan fastslå vinens terroir kun med næsen.
Skal vi prøve?
Okay.
Farven er mørk og dyb, næsten uigennemsigtig.
Betydelig udvikling.
Omkring 20 år gammel.
Gardinerne er langsomme og tunge.
En solrig vin.
Sydfra eller fra et meget solrigt år.
En varm og kraftig vin.
Første duft.
Modne røde bær.
Lakrids.
Kakao.
Ilter.
Undskyld, jeg tænker højt.
Anden duft.
Hindbær og brombær.
Og tobak.
Visne blade og noget mineralsk.
Ler.
Varm, tung, stærk.
Rioja?
- Nej. - Nej?
Nej.
Men altså...
Det, du har lært på kun tre uger, er simpelthen mirakuløst.
Alene med lugtesansen er du bedre end 99 procent af folk.
Men det er ikke nok.
En god sommelier kan skelne to vine,
som har vokset på hver sin side af et hegn.
Du når det aldrig på den her måde.
Aldrig.
Må jeg prøve igen?
Ja.
Ved du det?
- Bourgogne? - Hvad tror du selv?
Klar?
Du må ikke synke.
Spyt og skyl.
Hvad så du?
Jeg mærkede... noget ligesom kridt.
Det var meget koldt.
Nå?
Er det Bourgogne?
Ja, den smager som Bourgognen fra sidste gang.
Hvilken af dem?
Beaune Clos des Mouches, Maison Drouhin, '95.
Det er den, ikke?
Nej.
Det er ikke en Côte de Beaune, men en Hautes-Côtes de Beaune.
Domaine Jayer-Gilles. Se på mig, når jeg taler.
Det var en skam. Du havde den næsten.
Men som du ved, er "næsten" et ord for tabere.
Far? Hvornår må jeg drikke?
- Sådan rigtigt? - En dag.
Men ikke endnu.
Igen?
Jeg nægter at tro det!
Vent her.
Du må ikke komme ind midt i processen.
- "Processen"? Sådan noget fis. - Hvad er problemet?
Hun er kun otte år. Hun får hovedpine og næseblod.
- Og det skulle være derfor? - Selvfølgelig!
Det var ikke ham.
Det har jeg altid troet, men det var jo mig.
Helt selv.
Nej!
Hold kæft, den er god!
EFTER MANGAEN KAMI NO SHIZUKU
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve