Kamile, mieloji.
Neužmerk akių, Kamile!
Kamile, neužmerk akių.
Lėtai ją pakelkite.
Leidai jai gerti vyną? Savo dukrai!
Kamile!
- Palauk. - Dink iš čia!
Atsiprašau.
Atvažiavome.
- Ačiū. Viso. - Geros viešnagės. Viso.
Sveiki.
Kamilė Ležė.
Jūs - Filipas Šasangras?
Nepameni manęs?
Leisdavai čia visas vasaras, iki kol tau suėjo dešimt.
Taip, žinau. Bet visai nedaug teatsimenu iš to laiko.
Ačiū, kad mane priėmėte.
Jums tikriausiai nepatogu, žinant, kiek turite reikalų.
„Reikalai“. Tai vadinama derliaus nuėmimu.
Išties, dabar nėra geras laikas. Tiesą sakant, pats blogiausias.
Neturiu laiko tavimi rūpintis.
Gerai, tai kas pasirūpins?
Mano sūnus Tomas. Jis - enologijos profesorius.
Tomas? Taip, pamenu. Jis buvo vyresnis.
Apsispręsk.
Prisimeni ar ne?
Nuvesiu tave į tavo kambarį.
Čia buvo tavo miegamasis, kai buvai maža.
Mano kambarys Japonijoje buvo labai mažas.
Pamenu, kad šitas buvo labai didelis, o iš tiesų - ne.
Keista, kaip atmintis gali...
Gerai.
Ačiū.
Kamile, tėvas laukia.
Gerai, ateinu.
- Ką veiksite? - Ne tavo reikalas.
Kamile!
Ne tavo reikalas!
Kamile?
Viskas gerai?
Tomas.
Taip!
Atsiprašau. Turbūt neatsigavau po skrydžio.
Taip. Senokai nesimatėme.
- Taip. - Bet, manau, būčiau tave atpažinęs.
Viskas gerai? Tėvas nebuvo per daug atšiaurus?
Jis buvo
žavus.
Žavus?
- Ne. - Taip.
Eime, viską tau aprodysiu.
Čia Šatonef du Papė žemės.
O štai ten - Žigondas.
Dar toliau - Vinsobresas.
Kas?
- Žinai, labai gerai tave prisimenu. - Tikrai?
Turėjau tave prižiūrėti, bet visada vydavai mane šalin.
Pavyzdžiui, kasryt eidavai į vynuogynus.
Paragaudavai vynuogę, nutaisydavai rimtą veidą
ir pasakydavai, kad jas jau galima skinti.
Viską atspėdavai: gvajavą, riešutus, šeivamedžio uogas, pankolius.
Tau vis būdavo negana. Galėdavai taip žaisti valandų valandas.
Tiesą sakant, niekad nesiliaudavai.
Nes taip pat galėjai...
Palauk! Prašau, sustok!
Žinau, kodėl nepamenu šito gyvenimo laikotarpio.
Nes buvau tikra rakštis subinėje!
Nenoriu to girdėti. Labai gėda.
Nesigėdyk.
Buvo labai įdomu.
Maniau, kad turi supergalių.
O čia - fermentacijos rūsys.
Čia įvyksta stebuklas.
Gimsta pirmieji aromatai.
Pavyzdžiui, jei pasakyčiau tau,
avietės, vyšnios, slyvos, tongapupės ir žali burokėliai,
pasakytum „Merlot“. Žinoma.
Žmonės mano, kad atspėti vyną - stebuklas, bet čia nėra nieko stebuklingo.
Tik darbas. Daug darbo.
Gomurys yra raumuo.
Kai jį ištreniruoji, jis gali atskirti visas vyno suteikiamas užuominas.
Bet tu tą jau žinai, nes turi dovaną.
Bijau tave nuvilti.
Esu tikras, kad nenuvilsi.
Eikš.
Prieš supilstydami vyną į butelius,
nuo 10 iki 20 mėnesių laikome jį šiose ąžuolinėse statinėse.
Priklauso nuo derliaus metų.
Čia buvo mėgstamiausia mano mamos vieta.
Aš nežinojau.
Toks gyvenimas.
Labai užjaučiu dėl tėčio.
Toks gyvenimas.
Metas parodyti tau kankinimų kambarį.
„Kankinimų kambarį“? Gerai.
Čia turime visko, ko reikia teorijai pagilinti,
taip pat ir pasipraktikuoti.
Po trijų savaičių turėsi mintinai žinoti
vynuogių rūšis, vynuogynus, derliaus metus
ir mokėti degustuoti vyną.
Gerai?
Kaip praėjo tas pirmasis testas Tokijuje?
Gali apibūdinti vyną, kurį ragavai?
Tai buvo raudonas vynas.
Gerai. Tai pradžia.
Gal dar kas nors?
Viskas.
Ir kalbu rimtai.
Klausyk, turiu tau pasakyti.
Mano santykiai su vynu labai sudėtingi.
Be abejo, kad sudėtingi, žinant, kokį turėjai tėtį.
Bet, Kamile, nespausk savęs.
Niekas tavęs neprašo stoti į jo vietą ar sekti jo pėdomis. Niekas.
Ir ką reiškia „sudėtingi“?
Prieš mėnesį
tavo tėtis man paskambino pasakyti, kad greitai mirs.
Paprašė paslaugos.
Man jis buvo lyg brolis, todėl negalėjau nesutikti.
Jis paprašė manęs atšviežinti tavo žinias.
Atšviežinti.
Todėl paklausiau jo, koks tavo žinių lygis,
o jis pasakė, kad turbūt labai aukštas.
Ką aš dabar su tavim darysiu?
Tėti...
Pone Šasangrai.
Puikiai suprantu jūsų nusivylimą,
bet jis toli gražu neprilygsta manajam.
20 metų ryte, per pietus ir vakare valgau ryžius ir šparagines pupeles.
Antraip man pasidaro bloga.
Negaliu išgerti nė lašo alkoholio neprarasdama sąmonės,
ir dėl to kaltas jis.
Jis paliko man žinutę, kurioje sako, kad tiki manimi.
Kad aš galiu tai padaryti.
Net nežinau, kodėl juo patikėjau.
Klausimas toks: galite man padėti ar ne?
TOKIJAS
Pone Tomine, vėluojate.
Atleiskite.
Negaiškime laiko.
Kaip žinote, ieškome konsultanto enologo,
kuris padėtų ir patarinėtų mūsų tarptautiniam kooperatyvui.
Labai susidomėję skaitėme ataskaitą su jūsų pasiūlymais.
Išties likome sužavėti.
Juolab, kad jus labai rekomendavo
pats Aleksandras Ležė.
Jo mirtis - didelė netektis enologijos pasauliui.
Taip.
Užuojauta.
Vis dėlto,
truputį nerimaujame, kad jums gali stigti šiam darbui reikalingos patirties.
Regis, dar neturite klientų, iš kurių galėtume gauti atsiliepimų.
Ką tik įkūriau savo kompaniją, jei norite, galite tapti pirmuoju klientu.
Žinoma.
Bet turėtumėte žinoti, kad mūsų kooperatyvo nariai
jaustųsi daug ramiau, įdarbinę vyresnį konsultantą.
Ar yra koks nors testas, ar turėčiau išeiti, nes esu per jaunas?
- Taip, yra testas, bet... - Tada, prašau, leiskit man jį atlikti.
Ačiū.
Norėtume, kad nustatytumėte, koks čia vynas.
Tai Senojo pasaulio vynas. „Bordo“.
Didžioji dalis - „Merlot“?
Taip, ir apie 15-20 % „Cabernet Sauvignon“.
Le Pui. 2014 m.
Ne, 2017 m.
„Cuvée“.
„Barthélémy“.
Taigi, Kot de Fran, Šato le Pui, „Cuvée Barthélémy“, 2017 m.
FRANS KOT DE BORDO
ŠATO LE PUI „BARTHÉLÉMY“ 2017 M.
Teisingai.
Bet neapibūdinote vyno.
Jūs manęs to neprašėte.
Paskambinot mamai. Galiu paklausti, kodėl?
Jam nebūtų reikėję skambinti, jei būtum atsakiusi į mano žinutes.
Taip, bet tu būtum mane graužusi.
Ji turi teisę žinoti, ką darai.
Tu jai bent tiek skolinga. Ar ne?
Tai nusprendėte man padėti?
Taip.
Bet su viena sąlyga.
Ar kas nors nori kavos?
Taip.
Su kuo nors susitikinėji?
Ne.
- O tu? - Ne.
Man patinka gyventi vienai.
Aš šito nesitikėjau, bet džiaugiuosi, vėl tave sutikusi.
Ir aš.
Siaubinga, ką jis verčia ją daryti.
Kamilei stinga pasitikėjimo savimi. Tai ją sunaikins.
Ne, Marijana.
Žinau, kad negali jo suprasti, bet jis mylėjo savo dukrą.
Vadini tai meile?
Jis galvojo tik apie save ir savo vyną.
Vis dar taip apie jį manai?
Vis dar pyksti ant jo. Turbūt tai vargina. Bet...
Aleksandras miręs, Marijana.
Jis miręs.
Čia - įprastos paciento smegenys.
Matote tą raudoną zoną štai čia?
Tai migdolas, jame slypi emocijos.
Šiuo atveju pacientas baiminasi MRT tyrimo ir nervinasi,
o tai visiškai normalu.
Todėl paprašiau jo suvalgyti gabalėlį šokolado.
Aktyvuojasi dvi zonos.
Pirmoji - hipokampas, atminties centras.
Čia atpažįstamas skonis, po to informacija siunčiama į migdolą,
o ten šokoladas susiejamas su malonumu.
O čia - Kamilės smegenų MRT vaizdas.
Aš jai taip pat daviau šokolado.
Bet pastebėjau du dalykus.
Pirma, jūsų atmintis užfiksuoja neįprastai daug.
Sinapsių, susidarančių aktyvavus jūsų skonio funkciją,
skaičius yra neįtikėtinai aukštas.
Nesu mačiusi nieko panašaus.
Tai fantastiška!
Taigi, bet mažiau fantastiška
yra tai.
Matote šią raudoną ir violetinę zoną?
Tai pasibjaurėjimas, sumišęs su baime.
Atpažinote šokoladą, nusiuntėte informaciją į migdolą,
bet ji buvo kategoriškai atmesta.
Išbandžiau tą patį su kitu stipraus skonio maistu
ir gavau lygiai tokius pat rezultatus.
Net daviau jums silpno alkoholio tirpalo,
o tada...
Atsiprašau, bet ką konkrečiai tai reiškia?
Jei konkrečiau, tai reiškia, kad jūsų smegenys taip reaguoja
dėl to, kad vaikystėje patyrėte traumą.
Traumą, susijusią su skoniu.
Greičiausiai su alkoholiu.
Ar jūs tai suprantate?
Ar suprantame?
Kamilės tėtis...
Tarkime, Kamilė buvo pakliuvusi į ligoninę.
Aišku.
Aš tęsiu tyrimą.
Bet jau dabar galiu pasakyti, Kamile,
kad net jei jūsų būklė - psichosomatinė,
tai gali sukelti rimtą pavojų jūsų sveikatai.
Deja, kol trauma neišgydyta,
rekomenduoju nutraukti vyno degustacijos pratybas.
Apgailestauju.
Klementai, ir vidų.
Rytoj anksti ryte turim išvažiuoti.
Norėjau atsisveikinti.
Gerai. Sudie!
Kas tau negerai?
Užknisa. Visi tie milijonai sprūsta tau iš rankų.
Nedėkinga mergiščia.
Su visa pagarba, užsikrušk.
Ką apie mane žinai?
Pakankamai.
Aleksandras buvo mano draugas!
Taip, žinoma.
Jis manęs nepažinojo, aišku? Ir jam buvo nusispjaut į mane.
Ne, tėvas tave dievino.
Jam plyšo širdis, kai judvi išvažiavot!
Negirdėjau iš jo nė žodžio 20 metų, bet jam plyšo širdis, taip!
Taip, jis kelis kartus bandė su tavim susisiekti, bet Marijana neleido!
Kai buvau maža, suprantu. Bet vėliau?
Jis galėjo susirasti mano telefono numerį, mano el. pašto adresą.
Aš parašiau knygą. Jis galėjo rasti būdą.
O tu? Nusiuntei jam el. laišką prieš dešimt metų.
Tavo tėvas privertė mane jį perskaityti!
Kokį el. laišką?
Voilà.
„Nuo Kamilės Ležė Aleksandrui Ležė. 2010 m. rugsėjo 6 d., Paryžius.
Man prireikė laiko, kad tau parašyčiau.
Dabar mano protas šviesus, širdis nurimusi,
kalbu ne iš pykčio ar pagiežos.
Man viskas gerai, netrukus sueis 18-a.“
Aš to nerašiau.
Čia ne mano el. pašto adresas. Nesuprantu.
„Pusę gyvenimo pragyvenau be tavęs
ir supratau, kad tavęs nesiilgiu.
Vieną dieną turbūt mėginsi su manimi susisiekti.
Pasakysi, kad nori atlyginti už prarastą laiką, kad dar nevėlu.
Bet štai ką pasakysiu:
už prarastą laiką negali būti atlyginta.
Nenoriu daugiau niekada su tavim kalbėtis.
Neatsakysiu į tavo skambučius ar laiškus.
Mano akimis žiūrint, aš nebeturiu tėvo. Kamilė.“
Perskaičiau el. laišką, kurį išsiuntei Aleksandrui.
Mano tėvui. El. laišką, kurį išsiuntei jam prieš mano 18-ąjį gimtadienį.
- Kamile. - Mama.
Tu iš čia išvažiuoji rytoj.
Viena. Be manęs.
Kaip jautiesi?
Pusiau išduota, pusiau palūžusi.
Suprantu.
Aš nesustosiu.
Nė už ką.
Jei nenori tęsti, suprasiu.
Paskęsiu mėšle, bet suprasiu.
Kamile, aišku, aš tau padėsiu.
Bet jei negali ragauti alkoholio, kaip jį degustuosi?
Visą naktį apie tai galvojau. Turiu planą B.
Skaičiau, kad žmonės nosyje turi beveik 400 receptorių,
galinčių atskirti virš 100 000 skirtingų kvapų.
100 000!
Nuvertiname savo uoslę,
bet kartą ką nors užuodę niekada nepamiršime aromato.
Todėl, jei negaliu įeiti pro duris, įlipsiu pro langą.
VYNO AROMATAS
Šioje dėžėje yra 45 aromatai.
Juos visus galima rasti vyne.
Vaisinis, gėlių, žolelių, skrudėsių, net gyvūnų aromatas.
Gyvūnų?
Kaip šlapio šuns?
Ne, greičiau laukinių gyvūnų, odos ar muskuso.
Aišku.
Pasiruošusi?
Tai būtina?
Tam, kad įliptum pro langą, turi užsirišti akis.
Nesijaudink, neskaudės.
Pasiruošusi?
Kriaušė?
Ne.
Obuolys.
Ne.
- Ar čia bent vaisius? - Vis dar ne.
- Šūdas. - Kamile.
Tai jau išsaugota tavo atmintyje.
Tau tereikia atrasti ryšį.
Išsaugota.
Noriu, kad viską susidėliotum.
Čia.
Pirma, paklausk savęs:
„Ar tai vaisius? Gėlė? Augalas?
Prieskonis? Panašu į medį? Kažkas skrudinto? Mineralas?“
Noriu, kad sukurtum kategorijas, o jose - subkategorijas,
jei reikia, net ir subkategorijų subkategorijas.
Kai viską tvarkingai sudėliosi, bus lengviau vėl surasti.
Ar supranti?
Taip, tėveli.
Kamile? Gerai jautiesi?
Noriu pauostyti dar kartą.
Užduok sau reikiamus klausimus.
Ar saldu?
Sūru?
Kartu?
Umami?
Rūgštu?
Ar tai - derinys?
Saldu,
bet tuo pat metu
man nepatinka.
Sausa ir šiurkštu. Grubu.
Kartu.
Taip. Kartu.
Karčiai saldu. Yra cukraus.
Ne vaisius, bet augalas.
Saldymedis.
- Saldymedis? - Pataikei.
Dar kartą.
Svarainis?
Taip.
Migdolas?
Jazminas?
- Taip. - Juodasis serbentas.
Šafranas.
Medus.
Riešutas. Skrudėsis.
Oda. Šienas.
Paskrudinta duona.
Juodas šokoladas.
Pušis.
Ir paskutinis.
Žaliasis pipiras?
Bravo.
Man pavyko!
Po mėnesio mūsų vestuvių metinės.
Norėčiau nusivesti tave į gerą restoraną. Būsime tik mes.
Norėjau padaryti tau staigmeną.
Bet tu visada užsiėmusi.
Be to, tu nemėgsti staigmenų.
Įtrauksiu tai į darbotvarkę.
Iki vakaro.
Jūsų tėvas nori jus matyti.
Ką, tavo manymu, tai sako apie mus?
Jei Isėjus ims siekti užsieniečio turto,
kas nutiks...
DIDŽIAUSIAS AMŽIAUS MŪŠIS DĖL PAVELDĖJIMO
...mūsų reputacijai?
Tu neturi kito įpėdinio, išskyrus Isėjų.
Aš su juo pasikalbėsiu.
Ne.
Aš pasikalbėsiu.
Dabar prasidės rimti reikalai.
Čia yra tiek, kiek telpa vyno taurėje.
Tai tarsi butelio pavyzdys.
Skonis ir aromato ypatumai, be abejo, tokie patys.
Mums tai puikiai tiks.
Galėsi pauostyti įvairiausius vynus.
Ir visa tai - tik jos dėka. Kamile, čia Džiuljeta.
Malonu susipažinti.
Keliaudama po Kiniją ji pasinaudojo proga ir aplankė SIAL mugę Šanchajuje.
Ten susirinkę vyno gamintojai davė tau... Kiek?
400 pavyzdžių.
Tomas sudarė sąrašą, ko jam reikia.
Gavau viską, ko prašei.
Turėjau skristi kartu su Džiuljeta,
bet rasime kitų progų ten nukeliauti.
Žinoma.
Džiuljeta - mūsų pardavimo direktorė. Ji eksportuoja mūsų vyną po visą pasaulį.
Kalba septyniomis kalbomis, taip pat mandarinų ir kantoniečių tarmėmis. Tai...
Septynios kalbos. Praktiška.
Jis perdeda.
Gan neblogai kalbu šešiomis kalbomis.
O rusiškai galiu susikalbėti.
Ar gerai sekasi?
Tomas sako, kad turi neįtikėtiną uoslę.
Sunku pasakyti.
Jis perdeda. Čia kaip tau su rusų kalba, išsiverčiu.
Ne. Ji turi tikrą talentą.
Jos uoslė neįtikėtina. Tikrai.
Nekantrauju pamatyti.
Galima?
Jėga!
Pradėsime nuo paprasčiausio.
Rūšinis vynas.
Ačiū.
Pirma, įvertink vyno išvaizdą.
Padedi jį ant balto paviršiaus, pavyzdžiui, servetėlės.
Žiūri į spalvą, iš jos gali spręsti apie amžių.
Jei atspalvis keičiasi nuo rausvo iki violetinio, vynas jaunas.
Jei vynas granato ar vyšnios spalvos ir žvilga rusvai,
jis subrendęs.
Moliūgo arba kakavos spalvos vynas yra senas. Gal pasenęs.
Na?
Violetinis arba vyšninis.
Violetinis?
Taigi, vynas - jaunas?
Paklausk savęs, ar spalva intensyvi.
Jei ji neryški, vadinasi, tai lengvas, subtilus vynas
iš šalto klimato vietovės, vynuogės trumpai mirkytos.
Bet jei spalva labai ryški, tada vynas sodrus,
vynuogės augintos saulėje arba jis ilgai brandintas.
Spalva nelabai ryški.
Lengvas vynas?
Jei galima, įsikišiu.
Rūšinio vyno privalumas yra tas,
kad jame atsiskleidžia tos vietovės suteiktos ypatybės.
Kai kalbame apie vieną vynuogių rūšį,
užuosti konkrečias tam tikro derliaus vyno savybes yra paprasčiau.
Lengviau atspėti jo geografinę vietovę. Viskas kaip ant delno.
Taip. Būtent. Ačiū, Džiuljeta.
Taip, ačiū, Džiuljeta.
O dabar - aromatas.
Atliksime tai trimis etapais.
Pirma, pirmasis aromatas.
Užuodi nesumaišyto vyno aromatą.
Antra, leidi vynui pakvėpuoti.
Pažadini jį, kad vynas paskleistų aromatus.
Trečia, vėl pauostai.
Tada viską ir užuodi.
Nosį pakutena aromatai, apie kuriuos net neįtarei.
Pabandyk.
Kamile!
Tau viskas gerai?
Sėdėjai kone minutę nejudėdama ir užsimerkusi, nereagavai.
Tau viskas gerai?
Taip.
Ką nors „pamatei“?
Nieko, absoliučiai nieko.
Atsiprašau.
Gerai, šiandien užteks.
Na?
Man nepavyks.
Niekas nepraeina. Nežinau, ar kalti alkoholio garai,
- ar kas, bet... - Alkoholio garai?
Labai seniai čia tekėjo Rona.
Srovė buvo tokia stipri, kad atnešė uolų nuolaužų iš Alpių
ir paliko jas riogsoti lygumoje.
Po to tuos akmenis nugludino srovė, o čia - rezultatas.
Imk. Paliesk apačią.
- Šilta. - Žinoma.
Akmenys visą dieną geria į save saulės šilumą,
o naktį ją skleidžia prie vynmedžių šaknų.
Dėl šių apvalių akmenų mūsų vynas yra toks, koks yra.
Vynas tave susargdina dėl to, ką patyrei vaikystėje.
Bet turi pamatyti, kas yra už alkoholio, Kamile.
Vynas, tai...
tai žemė, dangus, žmonės.
Vynas yra gamta, Kamile.
Gamta.
Eini?
- Kur? - Pasivažinėti.
Gali jį numesti.
Kur važiuojam?
Pamatysi.
Rimtai?
Aleksandras norėjo sužinoti tavo ribas.
Tau prasidėjo galvos skausmai, iš nosies bėgo kraujas, dingdavo atmintis.
Be to, tuo metu tavo tėvai prastai sutarė.
Marijana spyrėsi, kad jis nustotų su tavim užsiiminėti,
bet tavo tėvas turėjo atkeršyti pasauliui.
Žinojai apie tai?
Kad jis privertė mane gerti?
Ne. Niekas nežinojo.
Tik tu ir jis. Jis man nieko neminėjo.
Žinau tik tiek, kad tėtis niekad nebūtų tavęs nuskriaudęs.
Niekada.
Nieko neprisimenu.
Šitas vynas - iš tų vynuogynų.
Čia žemė, kurioje užaugo vynuogės.
Pauostyk.
Pajutai dominuojantį aromatą?
Ne?
Nieko tokio.
Dar pajusi.
Kažkas spragtelės viduje.
O dabar pasivaikščiok tarp vynmedžių.
Kvėpuok, ragauk, mėgaukis.
Eik, pasivaikščiok tarp vynmedžių.
Eik.
Šitas vynas pagamintas iš vynuogių, kurias vakar ragavai.
Pabandyk atpažinti bent vieną aromatą.
Dominuoja persiko aromatas.
Tomai, pasakyk, ką užuodi tu.
Persiką, marcipaną, riešutus,
gudobelę, grybus, samanas.
- Paparčius. - Paparčius.
Šūdas, vieną prisiminiau.
Vynas, kurį ragavau Tokijuje. Jis turėjo tą aromatą.
Paparčio.
Tu tuo tikra?
MANO KATĖ SERGA TURIU VAŽIUOTI PAS VETERINARĄ...
TAU SKAMBINO IŠ „BERANGER INTERNATIONAL“. NIEKO NEIŠĖJO.
ATĖJO SIUNTINYS.
Kasablankos slėnį glosto rytinis brizas, atskriejęs iš Ramiojo vandenyno.
Taip pat užuodžiu kiaušinių lukštus.
Tenykštis podirvis pilnas klinčių.
Seneli.
Kas čia?
Dirva iš vynuogynų, esančių visame pasaulyje.
Keliaujantis draugas atsiuntė pavyzdžius man.
Isėjau,
mes tau davėme laiko paklajoti,
bet šita skylė atspindi tavo apgailėtinas ambicijas.
Noriu, kad viešai paskelbtum pareiškimą,
kad traukiesi iš tų „varžybų“.
Ir užbaigtum visa tai.
Tada pasikalbėsime apie tavo ateitį.
Taip, seneli.
PO 2 SAVAIČIŲ
Netikėtas testas?
Truputį ankstoka.
Tomas sakė, kad padarei neįtikėtiną pažangą.
Man smalsu, ar atpažinsi vyno vietovės ypatybes
vien iš kvapo.
Nori pamėginti?
Gerai.
Spalva tamsi ir ryški, beveik nepermatoma.
Ryškūs pokyčiai.
Maždaug 20 metų amžiaus.
Vyno lašai sunkūs, leidžiasi lėtai.
Saulėta vietovė.
Vynas iš pietų arba metai buvo labai saulėti.
Šiltas ir sodrus vynas.
Pirmas aromatas.
Prinokę raudoni vaisiai.
Saldymedis.
Kakava.
Šiek tiek oro.
Atsiprašau, kad galvoju garsiai.
Antras kvapas.
Avietės ir gervuogės.
Taip pat ir tabakas.
Sudžiūvę lapai ir kažkas mineralinio.
Molis.
Karštas, sunkus, galingas.
Riocha?
- Ne. - Ne?
Ne.
Bet paklausyk.
Tai, ko sugebėjai pasiekti per tris savaites, yra stebuklas.
Aš be žado.
Vien tik savo uosle pranoksti 99 % žmonių.
Bet to negana.
Geras someljė sugeba atskirti du vynus,
kuriuos skiria tik tvora.
Šitaip niekad nepasieksi tokio lygio.
Niekada.
Galiu pamėginti dar kartą?
žinoma.
Supratai?
Burgundija?
Tai tu man pasakyk.
Pasiruošusi?
Nenuryk, gerai?
Išspjauk ir praskalauk.
Ką pamatei?
Pajutau...
Skonis kaip kreidos.
Ir labai šaltas.
Ką gi,
Burgundija ar ne?
Taip, labai panašu į burgundišką vyną, kaip anąkart.
Į kurį?
Klo de Muš Bone, „Maison Drouhin“, 1995 m.
Atspėjau, ar ne?
Ne.
Ne Kot de Bon. Čia buvo Ot Kot de Bon.
Žajer Žil vynuogynas.
Žiūrėk į mane, kai kalbu.
Gaila.
Tau beveik pavyko.
Bet, kaip ir sakiau prieš tai, „beveik“ skirtas nevykėliams.
Tėveli,
kada galėsiu gerti?
Iš tikrųjų.
Kada nors.
Bet dar ne dabar.
Dar kartą?
Negaliu patikėti. Taip ir žinojau! Negali būti!
Palauk čia. Tuoj grįšiu.
Sakiau, kad neitum čia, kai mes dirbam.
„Dirbate“? Kas čia per nesąmonė?
Kas? Kas negerai?
- Jai tik 8-eri, Aleksandrai. - Ir?
Po to jai skauda galvą ir iš nosies bėga kraujas.
Iš kur žinai, kad tai susiję?
Aišku, kad susiję!
Jis buvo nekaltas.
Tiek metų kentėjau per savo kaltę.
Kalta tik aš.
Ne.
Po galais, kaip skanu!
PAGAL TADAŠI AKI IR ŠU OKIMOTO MANGĄ „KAMI NO SHIZUKU“.
Išvertė Sandra Siaurodinė