Camille, raring.
Håll ögonen öppna, Camille!
Camille, håll ögonen öppna.
Lyft henne sakta.
Lät du henne dricka vin? Din egen dotter!
Camille!
- Vänta. Hallå. - Försvinn!
Ursäkta mig.
Vi är framme.
- Tack. Adjö. - Ha en bra vistelse. Adjö.
Hej.
Camille Léger.
Är du Philippe Chassangre?
Minns du mig inte?
Du var här alla somrar tills du blev tio år.
Jag vet. Men jag har få minnen från den tiden.
Tack för att du tar emot mig.
Säkert olägligt för dig, med alla saker du har att göra.
"Saker." Det kallas att skörda.
Och det är olägligt, det stämmer. Det är värsta tänkbara tidpunkt.
Jag hinner inte ta hand om dig.
Jaha, så vem kommer att göra det?
Min son Thomas. Han är professor i enologi.
Thomas? Ja, jag minns. Han var äldre än jag.
Bestäm dig nån gång.
Minns du eller inte?
Nåja, jag ska visa dig ditt rum.
Det här var ditt rum när du var liten.
Mitt sovrum i Japan var väldigt litet.
Jag minns det här rummet som stort, men det är det inte.
Lustigt hur ens minne kan...
Okej.
Tack.
Camille, din far väntar.
Okej, jag kommer.
- Vad ska ni göra? - Det angår dig inte.
Camille. Camille!
Det angår dig inte!
Camille?
Hur mår du?
Thomas.
Men visst!
Förlåt. Det är säkert jetlag.
Ja. Det var länge sen.
- Ja. - Men jag hade nog känt igen dig.
Hoppas att min far inte var alltför otrevlig.
Han var...
...charmerande.
Charmerande?
- Nej. - Precis.
Kom, jag visar dig runt.
Det här är vindistriktet i Châteauneuf-du-Pape.
Där borta ligger Gigondas.
Och ännu längre bort, Vinsobres.
Vad är det?
- Jag minns dig faktiskt mycket väl. - Jaså?
Jag måste se till dig, men du ville jämt vara i fred.
Du brukade gå till vingården varje morgon.
Sen smakade du en druva, såg allvarlig ut
och sa om de var mogna för skörd.
Du gissade rätt på allt: guava, hasselnöt, fläderbär, fänkål.
Du fick aldrig nog. Du lekte den leken i timtals.
Faktiskt slutade du aldrig.
För du kunde också...
Vänta! Sluta.
Jag vet varför jag inte minns den perioden i mitt liv.
För jag var skitjobbig!
Jag vill inte höra. Jag skäms.
Gör inte det.
Det var fascinerande.
Jag trodde att du hade superkrafter.
Det här är fermenteringskällaren.
Det är här magin uppstår.
Den första aromen uppstår här.
Till exempel, om jag säger
hallon, körsbär, sviskon, tonkaböna och sockerbeta,
säger du "Merlot". Självklart.
Folk tror att vingissning är som magi, men det är det inte.
Det är bara arbete. Mycket arbete.
Gommen är en muskel.
När den är tränad kan den identifiera alla ledtrådar vinet ger den.
Men det vet du redan, för du har gåvan.
jag är rädd att göra dig besviken.
Det gör du säkert inte.
Kom.
Innan vinet tappas på flaska
lagras det i 10 till 20 månader i dessa ekfat.
Beroende på årgången.
Det här var min mammas favoritplats.
Det visste jag inte.
Så är livet.
Jag beklagar sorgen efter din pappa.
Så är livet.
Dags att jag visar dig tortyrkammaren.
"Tortyrkammaren"? Okej.
Här finns allt man behöver för att jobba på teorin,
men även det praktiska.
Om tre veckor kan du utantill
druvsorterna, vindistrikten, årgångarna,
och hur du avsmakar vin.
Okej?
Hur var den första provningen i Tokyo?
Kan du beskriva vinet du smakade?
Det var rödvin.
Okej. Alltid en början.
Nåt mer?
Bara det.
Och jag menar allvar.
Jag måste förklara för dig.
Min relation till vin är mycket komplicerad.
Inte att undra på, med en sån pappa.
Men Camille, lägg inte press på dig själv.
Ingen begär att du ska ta över och följa i hans fotspår. Ingen.
Och vad menar du med "komplicerad"?
För en månad sen
ringde din pappa mig och sa att han var döende.
Han bad om en tjänst.
Han var som en bror för mig, så jag kunde inte vägra.
Han bad mig att friska upp dina kunskaper.
Friska upp!
Så jag frågade om din kunskapsnivå,
och han sa att den nog var väldigt hög.
Vad ska jag nu göra med dig?
Pappa...
Herr Chassangre.
Jag förstår helt din frustration,
men den är långtifrån lika stark som min.
Jag har bara ätit ris och gröna bönor i 20 år.
Annars mår jag dåligt.
Jag kan inte dricka en droppe alkohol utan att svimma,
och det är hans fel.
Han lämnade ett meddelande om att han tror på mig.
Att jag kan klara det här.
Jag vet inte varför jag trodde honom.
Så nu är frågan: Kan du hjälpa mig eller inte?
Herr Tomine, du är sen.
Beklagar.
Låt oss inte slösa tid.
Som du vet söker vi en konsulterande enolog
som vägleder och ger råd till vårt internationella kooperativa bolag.
Vi har läst rapporten och dina förslag med stort intresse.
Vi var mycket imponerade.
För att inte tala om att du rekommenderades högt
av självaste Alexandre Léger.
Hans död är en stor förlust för enologin.
Ja.
Mina kondoleanser.
Emellertid...
...är vi inte säkra på att du har den nödvändiga erfarenheten för jobbet.
Du har tydligen inga klienter som kan ge referenser.
Jag har just startat mitt eget företag. Ni kan vara min första klient om ni vill.
Visst.
Men du bör veta att medlemmarna i vårt kooperativ
mycket hellre ser en mer erfaren konsult.
Finns det ett prov, eller ska jag gå för att jag inte är gammal nog?
- Det finns ett prov, ja, men... - Så sätt mig på prov.
Tack.
Identifiera det här vinet efter bästa förmåga.
Det är ett europeiskt vin. Ett Bordeaux.
Huvuddelen är Merlot?
Ja, och 15-20 procent Cabernet Sauvignon.
Le Puy. 2014.
Nej, 2017.
Cuvée.
Barthélémy.
Så, Côtes de Franc, Château Le Puy, Cuvée Barthélémy, 2017.
Det stämmer.
Men du beskrev inte vinet.
Du bad mig inte göra det.
Du ringde min mamma. Får jag fråga varför?
Han hade inte behövt, om du svarat på mina sms.
Ja, men då hade du tjatat på mig.
Hon har rätt att veta vad du gör.
Det är du skyldig henne. Eller hur?
Så du har beslutat hjälpa mig?
Ja.
På ett villkor.
Vill nån ka kaffe?
Ja.
Har du nån vän?
Nej.
- Och du? - Nej.
Jag är nöjd ensam.
Jag väntade mig inte det, men jag är glad att se dig igen.
Samma här.
Det är hemskt, det han utsätter henne för.
Camille har dålig självkänsla. Det här kan knäcka henne.
Nej, Marianne.
Du kan inte förstå, jag vet, men han älskade henne.
Kallar du det kärlek?
Det enda han tänkte på var sig själv och sina viner.
Tror du fortfarande så om honom?
Fortfarande arg på honom. Det måste vara utmattande. Men...
Alexandre är död, Marianne.
Han är död.
Det här är en genomsnittspatients hjärna.
Ni ser det röda området här.
Det är amygdalan, sätet för känslorna.
I det här fallet är patienten rädd och nervös inför hjärnröntgen,
vilket är normalt.
Så jag bad honom äta en bit choklad.
Två zoner blir aktiva.
Den första är hippokampus som är minnescentrum.
Det identifierar smaken och skickar informationen till amygdalan,
som förknippar choklad med nöje.
Här är Camilles hjärnröntgen.
Jag gav henne också choklad.
Men jag la märke till två saker.
Den första är att ditt minne uppvisar en ovanligt hög aktivitetsnivå.
Antalet synaptiska kopplingar som görs
när din smakfunktion aktiveras är exceptionellt.
Jag har aldrig sett nåt liknande.
Det är fantastiskt!
Det som är mindre fantastiskt
är det här.
Ser du det röda och lila området?
Det är avsmak blandat med rädsla.
Du kände igen chokladen och sände informationen till amygdalan,
men den avvisades våldsamt.
Jag försökte igen med flera andra födoämnen med stark smak,
med exakt samma resultat.
Jag gav dig även en lösning med svag alkoholhalt,
och då...
Ursäkta, vad betyder allt det här?
Mer specifikt betyder det att din hjärna reagerar så
för att du upplevde ett trauma när du var yngre.
Ett trauma kopplat till smak.
Troligtvis till alkohol.
Känns det här logiskt för dig?
Logiskt?
Camilles far...
Camille hamnade på sjukhus, det räcker så.
Jag förstår.
Jag ska fortsätta forska.
Men jag kan redan säga, Camille,
att även om din sjukdom är psykosomatisk
kan den innebära stora hälsorisker för dig.
Dessvärre, eftersom traumat inte har behandlats...
...rekommenderar jag att du slutar med vinprovning.
Jag beklagar.
Clement, där inne också.
Vi måste åka tidigt imorgon.
Jag ville säga adjö.
Okej. Adjö!
Vad är det med dig?
Det suger. Alla dessa miljoner som rinner mellan dina fingrar.
Din otacksamma skitunge.
Med all respekt, dra åt helvete.
Vad vet du om mig? Nå?
Jag vet tillräckligt.
Alexandre var min vän!
Visst, säkert.
Mig kände han inte, okej? Han brydde sig inte ett skit om mig.
Nej, din far avgudade dig.
Han var förkrossad när ni två gav er av!
Jag hörde inget från honom på 20 år. Förkrossad?
Han försökte nå dig många gånger. Marianne stoppade honom!
När jag var liten, okej, Men sen?
Han kunde ha hittat mitt telefonnummer, min mejladress.
Jag skrev en bok. Han kunde ha nått mig.
Och du då? Du skickade ett mejl för tio år sen.
Jag fick läsa det!
Vilket mejl?
Här.
"Från Camille Léger till Alexandre Léger. Den 6 september 2010, Paris.
Det dröjde innan jag kunde skriva.
Jag är klartänkt och vet precis vad jag vill,
och jag skriver inte utifrån ilska eller bitterhet.
Jag mår bra, jag fyller 18 snart."
Jag skrev inte det här.
Det är inte ens min mejladress. Jag förstår inte.
"Jag har levt över halva mitt liv utan dig,
och inser att jag inte saknar dig.
En dag kommer du nog att försöka ta kontakt,
säga att du vill gottgöra all förlorad tid och att det ännu finns tid.
Men så här är det:
Förlorad tid kan aldrig gottgöras.
Jag vill aldrig höra från dig mer.
Jag tänker inte svara i telefon eller svara på några brev.
Vad mig beträffar har jag ingen far längre. Camille."
Jag läste mejlet du sände till Alexandre.
Till min far. Mejlet du sände strax före min 18-årsdag.
- Camille. - Mamma.
Du åker härifrån imorgon.
Ensam. Utan mig.
Hur känner du dig?
Nånstans mellan förrådd och förkrossad.
Jag förstår.
Jag tänker inte sluta.
Inte en chans.
Om du inte vill fortsätta, förstår jag.
Det blir skitjobbigt för mig, men jag förstår.
Camille, självklart hjälper jag dig.
Men hur får vi det att funka om du inte kan smaka alkohol?
Jag har tänkt på det hela natten. Jag har en plan B.
Människor har visst nästan 400 sensorer i näsan
som kan upptäcka fler än 100 000 olika lukter.
Hundratusen!
Vi underskattar vårt luktsinne,
men när vi har känt en lukt, glömmer vi den inte.
Så om det inte går på det ena sättet, får vi pröva det andra.
NÄSA FÖR VIN
I den här kartongen finns 54 aromer.
Alla dessa finns i viner.
Den fruktiga aromen, antydan av blommor, örter, till och med av djur.
Av djur?
Som våt hund?
Nej, snarare vilt, läder eller mysk.
Okej.
Redo?
Är det där nödvändigt?
Om du ska göra det här, måste du ha ögonbindel.
Bara lugn, det gör inte ont.
Redo?
Päron?
Nej.
Äpple.
Nej.
- Är det en frukt? - Nej igen.
- Fan också. - Camille.
Det finns redan lagrat i ditt minne.
Du behöver bara göra kopplingen.
Lagrat.
Jag vill att du organiserar allt.
Här inne.
Först frågar du dig själv:
"Är det en frukt? En blomma? En växt?
En krydda? Trä? Rostat? En mineral?"
Jag vill att du skapar grupper, sen undergrupper,
och grupper under dem om nödvändigt.
När du lagrat allt i god ordning blir det lätt att hitta det igen.
Förstår du?
Ja, pappa.
Camille? Hur är det?
Låt mig känna lukten igen.
Ställ rätt frågor till dig själv.
Är det sött?
Salt?
Bittert?
Umami?
Surt?
Eller en kombination?
Det är sött,
men samtidigt
tycker jag inte om det.
Det är torrt och strävt. Kärvt.
Det är bittert.
Just det. Det är bittert.
Det är sötsurt. Det finns socker.
Det är ingen frukt utan en växt.
Lakrits.
- Lakrits? - Just det.
Igen.
Kvitten?
Ja.
Mandel?
Jasmin?
- Ja. - Svarta vinbär.
Saffran.
Honung.
Hasselnöt. Rostad.
Läder. Nyslaget hö.
Rostat bröd.
Mörk choklad.
Tall.
Och den sista.
Grönpeppar?
Bravo.
Jag klarade det!
Det är vår bröllopsdag om en månad.
Jag vill bjuda dig på en fin restaurang. Bara vi två.
Jag ville överraska dig.
Men du är jämt upptagen.
Och du gillar inte överraskningar.
Jag skriver upp det.
Vi ses ikväll.
Din far vill träffa dig.
Hur får det här oss att verka?
Om Issei jagar efter en utlännings rikedomar,
vad händer då...
ÅRHUNDRADETS STÖRSTA ARVSTVIST
...med vårt rykte?
Du har ingen annan arvinge än Issei.
Jag ska prata med honom.
Nej.
Jag gör det.
Ser man på! Nu blir det allvar.
Detta innehåller motsvarande ett glas vin.
Som ett smakprov.
Smaken och aromerna är desamma förstås.
Och det blir fantastiskt för oss.
Du kommer att kunna lukta alla möjliga viner.
Och det är tack vare henne. Camille, det här är Juliette.
Trevligt att träffas.
På sin resa till Kina passade hon på att gå på matmässan i Shanghai.
Vinproducenterna gav dig... Hur många prover?
Fyrahundra prover.
Thomas gav mig en lista över allt han behövde.
Jag skaffade allt du bad om.
Jag skulle ha åkt med Juliette,
men vi får fler tillfällen att åka dit.
Självklart.
Juliette är vår försäljningschef. Hon exporterar vårt vin runtom i världen.
Hon talar sju språk inklusive mandarin och kantonesiska. Så...
Sju språk. Så praktiskt.
Han överdriver.
Jag talar sex språk rätt bra.
Och jag klarar mig på ryska.
Så, går det bra?
Thomas säger att du har en fantastisk näsa.
Svårt att säga egentligen.
Han överdriver. Det är som ryska för dig, jag klarar mig.
Nej. Hon har en verklig talang.
Hennes näsa är otrolig. Verkligen.
Jag ser fram emot att se det.
Får jag det?
Bra!
Vi börjar med det enklaste.
Ett variantvin.
Tack.
Först värderar man vinet med ögonen.
Man sätter det framför en vit yta, som denna näsduk.
Man ser på färgen, vilket ger en uppfattning om åldern.
Om färgen skiftar mellan mauve och purpur, är vinet ungt.
Om det är granatrött eller cherry med en svag nyans av morot,
är vinet på sin höjdpunkt.
Om det har pumpa- eller chokladfärg är vinet gammalt. Kanske för gammalt.
Nå?
Purpur- eller körsbärsrött.
Purpur?
Så, ett ungt vin?
Fråga nu dig själv om färgens intensitet.
Om färgen är svag, pekar det på ett lätt, delikat vin
från ett svalt klimat med kort lakning.
Men om färgen är intensiv, har vinet mycket kropp,
har växt under solen eller åldrats länge.
Ingen intensiv färg.
Ett lätt vin?
Om du tillåter.
Fördelen med ett variantvin är
att det representerar det rena uttrycket av distriktet.
Med en enda variant av druva
blir det lättare att känna doften av årgångens karaktär.
Det är lättare att fastställa platsen. Det är mer rakt på sak.
Just det. Tack, Juliette.
Ja, tack, Juliette.
Och nu sniffningen.
Vi gör det i tre steg.
Första sniffningen.
Du fångar aromen av vinet i vila.
Sen låter du det andas.
Du väcker det så att dess aromer frigörs.
Sen luktar du igen.
Och då slår det dig.
Aromer framträder som man aldrig misstänkte fanns där.
Fortsätt.
Camille!
Mår du bra?
Du satt stilla i en minut med ögonen slutna och svarade inte.
Mår du bra?
Jadå.
Såg du nånting?
Inget, absolut inget.
Förlåt.
Okej, det räcker för idag.
Nå?
Jag klarar det aldrig.
Inget framträder. Jag vet inte om det är alkoholångorna
- eller nåt annat men... - Alkoholångorna?
För mycket länge sen flöt floden Rhône fram här.
Den var så mäktig att den drog ner stenar från Alperna,
som hamnade på slätten.
Sen slipades stenarna av strömmen och detta är resultatet.
Här. Rör undersidan.
- Den är varm. - Självklart.
Stenarna samlar upp solvärmen hela dagen
och släpper ut den vid foten av vinrankorna på natten.
Tack vare de här runda stenarna är vårt vin vad det är.
Vin gör dig sjuk på grund av din barndomsupplevelse.
Men du måste se bortom alkoholen.
Vin är...
Det är jorden, himlen, människorna.
Vin är naturen.
Naturen.
Följer du med?
- På vad? - Åka en sväng.
Du kan släppa stenen.
Vart ska vi?
Du får se.
Allvarligt?
Alexandre ville veta dina gränser.
Du började få huvudvärk, blöda näsblod, ha minnesförlust.
Och det var inte bra mellan dina föräldrar vid den tidpunkten.
Marianne krävde att han skulle sluta med det han gjorde med dig...
...men din far ville ta revansch på hela världen.
Visste du om det?
Att han fick mig att dricka?
Nej. Det visste ingen.
Bara du och han. Han nämnde aldrig nåt för mig.
Jag vet bara att din pappa aldrig skulle skada dig.
Aldrig.
Jag minns ingenting.
Vinet kommer från de där vingårdarna.
Det är jorden som såg det växa.
Lukta.
Känner du den dominanta aromen?
Inte?
Ingen stor sak.
Det kommer.
Nånting kommer att klicka.
Gå nu bland vinrankorna.
Andas, smaka, njut.
Gå bland vinrankorna.
Gå nu.
Det här vinet gjordes av druvorna du smakade igår kväll.
Försök känna igen åtminstone en av aromerna.
Persika är den dominanta aromen.
Thomas, säg vad du känner.
Persika, marsipan, hasselnöt,
hagtorn, svamp, mossa.
- Ormbunke. - Ormbunke.
Fan, jag vet en.
Vinet jag smakade i Tokyo. Det här fanns i det.
Ormbunke.
Är du säker?
MIN KATT ÄR SJUK JAG MÅSTE GÅ TILL VETERINÄREN...
DU FICK INTE JOBBET PÅ BERANGER
ETT PAKET HAR ANLÄNT.
Casablanca Valley är insvept i morgonbrisen från Stilla havet.
Jag känner också lukten av äggskal.
Alven där ute är full av kalksten.
Farfar.
Vad är det här?
Jord från vingårdar runtom i världen.
En vän på resa har skickat dem till mig.
Issei,
vi har gett dig tid att ströva omkring,
men det här rucklet återspeglar dina patetiska ambitioner.
Jag vill att du offentligt tillkännager
att du drar dig ur den där "tävlingen".
Och slutar med allt det här.
Sen ska vi prata om din framtid.
Ja, morfar.
2 VECKOR SENARE
Ett överraskningsprov?
Det är lite tidigt.
Thomas säger att du gör otroliga framsteg.
Jag vill veta om du kan identifiera ett vindistrikt,
bara på lukten.
Vill du pröva?
Okej.
Färgen är mörk och intensiv, nästan ogenomskinlig.
Viktiga förändringar.
Cirka 20 år gammalt.
Vindropparna är tunga och tröga.
Det är en solig årgång.
Från södern, eller i alla fall ett mycket soligt år.
Ett varmt och rikt vin.
Första sniffningen.
Mogna röda frukter.
Lakrits.
Kakao.
Luftar vinet.
Förlåt att jag tänker högt.
Andra sniffningen.
Hallon och svarta vinbär.
Tobak också.
Döda löv och nåt med mineral.
Lera.
Varm, tung, kraftfull.
Rioja?
- Nej. - Nej?
Nej.
Men hör på.
Vad du har åstadkommit på bara tre veckor är ett under.
Jag är mållös.
Enbart med ditt luktsinne är du bättre än 99 procent av befolkningen.
Men det räcker inte.
En bra sommelier kan skilja mellan två viner
som åtskiljs bara av ett staket.
Du når aldrig dit på det här sättet.
Aldrig.
Får jag försöka igen?
Visst.
Vet du?
Bourgogne?
Säg det du.
Redo?
Svälj det inte, okej?
Spotta och skölj.
Vad såg du?
Jag kände...
Det var som kalk.
Och det var väldigt kallt.
Jaha,
är det ett bourgogne?
Ja, det är väldigt likt bourgognen från härom dagen.
Vilken?
Beaune Clos des Mouches, Maison Drouhin -95.
Det stämmer, va?
Nej.
Det är ingen Côte de Beaune utan en Hautes-Côtes de Beaune.
Domaine Jayer-Gilles.
Titta på mig när jag pratar.
Så synd.
Det var nästan rätt.
Men som jag har sagt är "nästan" ett ord för förlorare.
Pappa,
när får jag dricka?
På riktigt?
En dag.
Men inte riktigt än.
En omgång till?
Helt otroligt. Det är inte möjligt!
Vänta. Jag är strax tillbaka.
Jag har sagt åt dig att inte komma hit när vi har session.
"Session"? Vad är det för skitsnack?
Vadå? Vad är problemet?
- Hon är bara åtta. - Och?
Hon får huvudvärk och näsblod.
Hur vet du att det hänger ihop?
Det är klart att det gör!
Det var inte hans fel.
Det var mitt fel hela tiden.
Bara mitt.
Nej.
Jäklar, vad gott!
BASERAD PÅ MANGAN KAMI NO SHIZUKU.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson