Líbí se vám to?
Děkuji.
Četla jsem v článku, že jste vyhrál.
Je báječné, že jste porazil dceru Alexandra Légera.
Ale je mi jí líto. Média v její zemi se jí jistě vysmívají.
Musí to být ostuda.
Díky, že si děláte starosti.
Ale ještě není po všem. Byla to jen jedna prohra.
Nemluvím moc dobře japonsky, ale rozumím výborně.
Je to komické.
Souhlasím.
Váš otec mi o vás nepověděl.
Že má dceru, jsem se dozvěděl až od právníka.
To mě nepřekvapuje.
Dívejte se sem.
Postavte se, prosím.
Tak...
jste tu kvůli tomu dědictví?
Jsem tu kvůli svému dědictví.
Váš otec měl očividně jiný názor.
Čelem k sobě.
A ten váš?
Co si o tom myslí?
Blíž k sobě.
Ještě.
To už stačí, ne?
Ano. Jen ještě kousek.
Oba se prosím usmějte.
BOŽSKÉ KAPKY
Chcete ještě čaj?
Už ne.
Zavoláš prosím mého muže? Jinak přijdeme pozdě.
Dobře.
Vítězství nad francouzskou soupeřkou je radostná zpráva,
ale že vyhrála Tomine Group překvapivé není,
neboť jsou známí svou snahou o dokonalost...
Ve své ložnici není.
Vypadá to, že v posteli nespal, takže se asi večer nevrátil domů.
Volané číslo je mimo provoz.
Prý to předá jedině přímo vám.
Prosím.
Na shledanou.
Honoko.
Dáš si?
Je tu krásně, že jo?
Thomasi, přestaň. Buď k našim hostům milý.
Omlouvám se, obvykle chodí včas, ale...
Ale ne. V klidu. Je to takové francouzské.
Náš mistr je tu. Přivítejte mého kamaráda a odborníka Alexandra Légera.
Vítejte!
Omluvte to zpoždění.
Začneme s ochutnávkou, ano?
Za mnou.
Co to má být?
Místní víno.
Ročník 1984.
Všimněte si plnosti toho vína. Je ovocné s vysokým obsahem tříslovin.
Je to komplexní víno vyrobené z různých odrůd.
Grenache, Syrah, Mourvèdre, Cinsault,
Terret noir,
Counoise,
Vaccarèse, Muscardin,
Clairette, Piquepoul, Roussanne, Bourboulenc, Picardan.
Není to snadné, že?
Lepší nemáte?
Je takové obyčejné.
Obyčejné?
Je to Grand Cru se skvělou pověstí.
Dobře se prodává.
To ještě neznamená, že je to víno dobré.
Jistěže ne.
Chtěla bych ochutnat jedinečné víno,
jaké v Japonsku nemáme. Proto jsme tu.
Co řekl?
Pan Onojama vám přeje hodně štěstí. Slečnu Tómineovou jen tak něco neuspokojí.
Tak dobře.
Tu výzvu přijímám.
Máte pravdu, slečno.
Převaha drahých vín je neúnosná.
Platíme hlavně za značku.
Prosím.
Toto víno je velmi osobité.
Philippe jich bohužel moc neprodává.
No vida!
Kam jedete zítra?
Do Cairanne, Domaine de la Touche Poupeaux.
Znáte je?
Nesmysl.
Zrušte to. Géralda já znám. Dá vám samá nezajímavá vína.
Představím vám mnohem talentovanějšího vinaře.
Rád vás uvidí. Obzvlášť když vás představím já.
Děkujeme, pane Légere. Jste velkorysý.
Není zač.
Ještě jednou díky, pane Chassangre. Byl to nezapomenutelný den.
- Kdykoli zase přijeďte. - Díky.
Pane Légere?
Univerzita, na které učím, chce otevřít nový předmět enologie.
Chceme se víc orientovat na mezinárodní trh.
Kdybyste někdy přijel do Japonska, dejte mi vědět.
To je milé, ale mám teď jiné plány.
Pane Chassangre?
Ráda bych koupila vaše výjimečné víno.
To, co nám dal pan Léger ochutnat.
Chce si koupit tvé Mourvèdre Counoise.
Koupím jich 50.
No, jsou v bednách po 12, takže spíš 48 láhví.
Jsou balená po 12, takže 50 raději ne.
Ne, 50 beden. Ale musíte je poslat do Japonska.
Přeprava by byla drahá.
No, slečna Tómineová je významnou dědičkou společnosti Tomine Diamonds.
Snad jste o ní slyšeli?
Pošleme je. Bez problému.
Nepozveme je na dnešní párty?
No ano. Jistě. Skvělý nápad. Jistě.
Dnes večer budeme slavit konec sklizně a všechny vás zveme.
- Děkujeme. - Pojďte!
Ukážu vám, jak tančí Francouzi.
Už jsi rudý jako víno.
Ale ne.
To je teprve začátek.
Je krásná.
Jako herečka.
Hirokazu.
Jsi pro mě důležitý kamarád.
Kamarád.
Promiň.
Já...
Vypil jsem toho moc.
Už se to nestane.
Tohle je nebezpečné!
Novinky ohledně lítého boje o dědictví Alexandra Légera v Japonsku.
Jde opravdu o hodně.
Výjimečný vinný sklep
má odhadovanou hodnotu přes 120 milionů eur.
Léger zbohatl,
když před 20 lety sepsal své průvodce, které navždy změnily svět eno...
Ano?
Marianne Légerová?
- Ano. - Poprosím o podpis.
Děkuju.
- Nashle. - Nashle.
Drahá Marianne, prosím rozptyl můj popel na kopcích na Philippově pozemku.
Promiň, že jsem tě nepodporoval jako ty mě.
Neučinil jsem tě šťastnou.
Velice toho lituji.
Máta, bílé ovoce, sladké koření, med, pečivo.
Nemyslím si, že lze tyto dva smysly oddělit.
Oba svým způsobem vnímají sladké víno či ovoce nebo květiny.
O květinách tu nemluvíme, pane Dupuisi.
Jako bych poslouchal starého Lamarquange,
ten taky mluvil o pivoňkách v červeném a zimolezu v bílém víně.
Neuvěřitelné, že je v porotě Rollin.
Nejde mu o víno, ale jen o peníze.
- Přeháníš. - Ne, nepřeháním.
Jeho víno jsou splašky, a ten pyšný podvodník za něj chce balík!
Alexandre, teď se v tom nerýpej.
Koho zajímá, co si o něm myslíš? To si nech napotom.
Jakmile odpromuju, tak mu srazím hřebínek.
On že je ten pyšný? Nenech se vtáhnout do té jejich hry, ano?
Alexandre.
- Jistě. - Děkuji.
Jsem na řadě.
Pan Léger?
Dobré ráno.
Pane Légere, gratulujeme.
Ochutnávku naslepo jste zvládl úspěšně
a se zarážející lehkostí.
Děkuji mnohokrát.
Ale teď k vaší disertaci s názvem
„Úvahy o budoucnosti francouzského vína“.
Píšete tu:
„Ve Francii je víno jako monarchie s Bordeaux v roli krále bez koruny,
kde absolutním vládcem jsou peníze.“
Co tím myslíte, pane Légere?
Nerad bych házel všechna vína z Bordeaux do jednoho pytle.
Jen chci vyjádřit svůj názor na přístup, který mi připadá zastaralý.
Uznání se dostává stále stejným vínům
na úkor inovace a vinařů, kteří se nebojí riskovat.
Máte problém s velkými vinařskými podniky?
S prestižními víny?
„S prestižními víny.“
To je zásadní otázka.
Víte, když sportovec získá významný titul, vrátí se do závodu a usilovně trénuje.
Ještě usilovněji, aby stál na stupních vítězů i následující rok.
Nic není dané. Nic není předem vyhráno.
A když slyším slovo „prestižní“, zní to jako šlechtický titul.
Vyznamenání udělované doživotně. A to mi nedává smysl.
Tradice nedává smysl?
- To neříkám. - Ale to jsem slyšel.
Nebo to vysvětlete lépe.
Mám to vysvětlit lépe?
Chci říct,
že některá ze zmiňovaných význačných míst
usínají na vavřínech své minulé slávy
a spoléhají se na své prestižní jméno, aniž by se mu snažila dostát.
Je to ostuda.
Podle mě jsou to vulgární prodejci etiket a nemají v našem ekosystému co pohledávat.
Prozradíte nám i jména?
Ne. Sami poznají, o kom mluvím.
Sráči!
Máš pravdu. To jsou.
Už se cítíš líp?
Je to v prdeli! Co teď?
Podělal jsem to. Je to moje vina.
Hele, přestaň s tím.
Uklidni se.
Jsme tu. Oba dva. Vyřešíme to.
Hej.
My to vyřešíme.
Profesor Alexandre Léger.
Tady, sál 227.
Pojď.
TOKIO DUBEN 1991
- Tvému tátovi se to líbit nebude. - To je fuk, ten mě nezajímá.
Budu vás učit enologii.
Pokud se dá něco takového vůbec vyučovat.
Slečno Tómineová.
Je nám ctí, že tu jste, pane Légere.
První semestr zahájím vysvětlením spojitosti mezi uměním a vínem.
Podle mě jsou propojené velmi úzce.
Ale začněme tím hlavním.
Teorie je dobrá.
Ale praxe je lepší.
Víno se slovy popsat nedá.
Musíte ho cítit.
Ochutnat.
A zažít.
Na chvíli přestaňte přemýšlet a používejte své smysly.
Jde především o vnímavost.
O otevřenou mysl.
Takže...
Kdo ho ochutná?
Kdo se obětuje pro krásnou věc?
No tak. Není to žádné mučení. Nebo jste na špatné přednášce.
Pane Légere,
studenti během přednášek pít nesmí.
Budou z toho potíže.
To je vtip, že?
Všechno jsme opustili, žijeme v kumbále a já učím mnichy.
- Máš bojovnou náladu. Výborně. - Ani to víno neochutnali!
Co s tím mám udělat?
Jet sem byla hloupost. Neměli jsme to dělat.
Nezvládnu to.
Ale zvládneš.
Pro mě je to taky těžký.
Chystám se najít si přátele a to podělaný město poznat. Tak se seber.
Přestaň se takhle chovat a pomoz mi vybalit, jo?
Promiň.
Máš pravdu.
Chce to jen čas.
Jestli chceš, můžou to víno ochutnat mimo kampus.
Viděla jsem malý bar, co by se k tomu hodil.
A toto je obraz z období italského baroka.
Ovoce a jasmín.
Namalovala ho žena. Fede Galizia.
Ano, slečno Tómineová?
Je krásný, ale jak souvisí s vínem?
To se dozvíte. Věřte mi.
Na příští přednášce.
Nashle v pátek.
A přineste mi svou analýzu toho obrazu.
Pokud máte zájem,
můžeme s výukou pokračovat večer
ve vinném baru La Kachetto.
V osm.
Co říkal?
V osm v baru La Kachetto.
Bude učit ve vinném baru La Kachetto.
- Půjdeš tam? - Jasně.
Dobrý večer.
Dobře.
Pustíme se do toho.
Výborná práce.
Nejprve...
budeme trénovat čich.
Je ze všech smyslů nejdůležitější.
Takže...
Kdo chce začít?
Tak jo.
- Mám ti pomoct? - Ne.
Slečno Tómineová.
Co cítíte?
Liči.
To je snadné. Zázvor.
- Bazalka. - Výborně.
A tohle.
Co to je?
Pražený sezam.
Skvěle.
Výborně.
Čtyři z pěti.
A teď poslední.
Pomerančový květ.
To je...
To je správně.
Skvěle.
Gratuluju.
- Děkuju. - Ohromila jste mě.
Tak kdo bude další?
Promiň, jdu pozdě.
Co to je za představení?
Chtěla jsem ti zahrát poddajnou gejšu.
Už necítím nohy. Tohle sezení je hrůza.
- Jsi opilá? - Trochu.
Měla jsem žízeň.
Piju japonské pivo. Dáš si?
Něco s tebou chci oslavit.
Díky Honoce jsem vzal na milost italské víno. To bych nečekal.
Na to malé Barolo nezapomenu.
Má velký talent.
Nezeptáš se, co slavíme?
- Je ti to jedno. - Ale není.
Promiň. Pověz mi to.
Vzali mě do Francouzského institutu.
Budu organizovat kulturní akce.
- To je báječné! Výborně, zlato. - Jen si to představ.
Potkáme spoustu lidí. Dostaneme se z tohohle bytu.
Jsem na tebe hrdý.
1978.
Profesore. Jste na řadě.
Slíbil jste to.
Je to Saint-Émilion Grand Cru, Couvent des Jacobins 1961.
Ani jste ho neochutnal.
Pletu se?
Ne.
To je úžasné.
Jak jste to věděl tak rychle?
O rychlost nejde.
Musíte si to zorganizovat tady.
To přijde.
Pardon, už musím jít. Rád bych ještě zůstal, ale...
Profesore? Můžeme se ještě vyfotit?
Jo, jistě.
Sýr!
Dobře!
Tak jo. Dobrou noc.
- Nashle. - Díky.
Honoko, mám tě vyprovodit?
Já ještě chvíli zůstanu.
Tvůj táta si bude dělat starosti.
Klidně jdi.
Ahoj zítra!
Kdo bude další?
Já! Jsem na řadě. No tak. Můžu, ne?
Jdeš pozdě.
A co ta košile? Mohl ses trošku snažit.
- Můj nedbalý styl se ti už nelíbí? - Ani ne.
Pojď. Chci tě někomu představit.
- Ne! - No tak!
Jacquesi, můj manžel Alexandre.
Alexandre, to je Jacques Fusier.
- Těší mě. - Dobrý večer.
Vlastní v Tokiu úžasné nakladatelství.
Vydal Fusierova vína.
Marianne mi o vás vyprávěla. Máte báječnou ženu.
- Ano. - Marianne?
Pardon, vzdálím se.
- Proč máte nakladatelství právě zde? - Kvůli kvalitě tisku a papíru.
Ve Francii bylo těžké naplnit mé představy
a má žena je Japonka.
Díky.
Na zdra...
Takové špatné víno.
Promiňte.
Podávat tohle na francouzské ambasádě je ostuda.
Nepijte to, bude vám zle.
Slyšel jsem o vaší disertaci. Stále ještě jste radikál?
Ano. To francouzské snobství je problém.
Dobrý večer.
Myslíme si, že jsme ti nejlepší, ale svět se mění.
Austrálie, Spojené státy a brzo i Čína.
Nedávno jsem ochutnal výborné jihoafrické víno.
Nechcete o tom napsat?
Mimo jiné. Chci spotřebitelům nabídnout nový náhled.
Proč všichni Francouzi pijí víno, ale jen málo z nich si kupuje průvodce?
Mluvíte i o tom mém, že?
Prolistoval jsem ho.
A soustřeďoval se na klasická vína.
Někdy je potřeba znát i ta.
Lidé potřebují pomoc, ne?
S tím nesouhlasím.
Lidé jsou nečekaně kultivovaní a chytří.
Patro si rychle vytrénují. Nemějme je za hlupáky.
Nechci vám radit.
Působíte jako někdo, kdo rady nepřijímá,
ale bylo psáno, že rozhněvaný muž
toho má sice hodně na srdci, ale nebývá vyslyšen.
Taková škoda.
Přeji vám pěkný večer. Musím zpět za svou ženou.
Jak neobvyklé. Vzpomněl sis, že máš rodinu?
Chci se tě na něco zeptat.
Na co?
Proč jsi mi neřekla,
žes znala Alexandra Légera?
Protože jsem ho neznala.
Jak mi vysvětlíš tohle?
To bylo už dávno.
S tátou jsme to zkusili,
ale zájem o víno se v nás neprobudil.
Viděls mě snad někdy pít víno?
To je fakt.
Nikdy.
Ale mohlas mi říct,
že jsi ho znala.
Potkat někoho není totéž jako ho znát.
To je pravda.
Nebudu tě zdržovat.
Mimochodem...
nemluvil jsi s tátou?
Ne. Proč?
Jen tak.
Já jdu tudy.
Já tamtudy.
Je opravdu neobvyklé mít takové patro s tak málo zkušenostmi.
Máte výbornou paměť na chuť. Je to dar.
Děkuju.
- Dobrou noc. - Dobrou noc.
Hej.
Vzbuď se.
Jsi v pořádku?
Můžeš vstát?
- Jo. - Mám ti pomoct?
Došlo k incidentu.
Poté co jsme opustili La Kachetto.
Zaslechl o něm rektor.
Kvůli tomu incidentu můj předmět zrušil.
Jaká škoda.
Obzvlášť někteří tu mají opravdu talent.
Děkuji za důvěru a přeji vám hodně zdaru.
- Můžu? - Jo.
Co pijete?
Meursault, Clos de la Barre, Domaine des Comtes Lafon, 1988.
Nevím, jak to vysvětlím ženě.
Nemůžete za to.
To je od vás milé,
ale měl jsem tušit, že se to vymkne kontrole.
Jste tak mladí.
Zase půjdeš tamtudy?
Promiň.
Ahoj.
Nemáš důležitou novinu?
Volali z univerzity.
Vydržel jsi tři měsíce.
To je víc, než jsem čekala.
Kvůli opilému studentovi zrušili celý předmět. Není to ubohé?
Tvoje metody nejsou moc japonské.
Mohl bych poprosit Philippa o práci na vinici.
Vrátit se do Avignonu?
Já nevím.
A co moje práce na ambasádě?
Líbí se mi tu.
Ve Francii tě nic nečeká.
Tady máš šanci, Alexandre.
Napiš svého průvodce, když na to teď máš čas.
Učení stejně není nic pro tebe.
Asi ne.
Ale být celý den zavřený v téhle díře a psát si o víně, když ty budeš pracovat...
Věř mi, jo?
- Proč jsme tu? - Jednou mi poděkuješ.
Marianne!
- Dobrý den. - Dobrý, Jacquesi.
- Jak se máte? - Dobře.
Promysleli jste si to?
Alexandre dostal na svého průvodce dvě nabídky,
ale já jsem paličatá.
Musí je vydat u vás.
Vy jste ten pravý nakladatel.
A můžu si část přečíst?
Pokud zaplatíte předem.
Jste nejen jeho žena, ale i agentka.
Přesně tak.
Alexandre, máte něco neobyčejného?
Žena se bojí pustit mě ke slovu, bývám moc upřímný.
Mluvím tak napřímo, že všechno pokazím.
Popravdě to je asi i důvod, proč častokrát nebývám vyslyšen.
Ale je to i má silná stránka.
Lidi zajímá skutečný názor na víno.
Upřímný, nekompromisní seznam, co vinaře přinutí usilovat o znamenitost.
Nezpochybnitelný průvodce.
To je vždycky takový?
Ano, ale i tak ho miluju.
Pro tebe.
To je omluva od mého spolužáka Hirokazua.
Styděl se přijít za tebou sám.
Tak díky. Budu se snažit to přečíst.
Vracíš se do Francie?
Ne.
Proč jsi přišla?
THAJSKO
Naše loď.
- Tam? - Jo.
- Můžeme nastoupit? - Jo? Dobře. Děkujeme.
Copak je?
Vypadáš nějak zamyšleně.
Ne, promiň. To ten průvodce. Nic víc.
Nepostupuje to dobře?
Mám trochu skluz. Jacques už mě dvakrát popoháněl.
- Mám si ho přečíst? - Ne.
Bojím se, co řekneš.
Dám ti ho, až budu sám spokojený.
Tak jo.
Na nás.
Jsi v pořádku?
Jo, jsem.
Ale v následujících měsících, bych pít neměla.
Máš radost?
Jistěže mám.
- Ahoj. - Ahoj.
Byl jsi pryč dlouho.
Jak dopadly zkoušky?
Byla to hračka.
Marianne je těhotná.
Snažili jsme se už ve Francii, ale pak jsme ztratili naději.
Mysleli jsme, že to nepůjde, tak už jsme na to nemysleli, ale teď...
Budu mít rodinu.
Honoko, podívej se na mě.
Jsi pro mě moc důležitá.
Honoko.
Honoko!
Co je ti?
Co se stalo?
Honoko.
Jsem těhotná.
O 6 MĚSÍCŮ POZDĚJI
PODLE MANGY KAMI NO ŠIZUKU
Překlad titulků: Veronika Ageiwa