Ar taip gerai?
Ačiū.
Skaičiau straipsnyje, kad laimėjote.
Puiku, kad įveikėte Aleksandro Ležė dukrą.
Jai nepasisekė. Žiniasklaida jos šalyje iš jos šaipysis.
Gan didelė gėda.
Labai malonu, kad nerimaujate dėl manęs,
bet mūšis dar nebaigtas. Tik kartą pralaimėjau.
Nemoku gerai kalbėti japoniškai, bet suprantu beveik viską.
Tai absurdas.
Sutinku.
Tavo tėvas niekad man apie tave neužsiminė.
Sužinojau, kad jis turėjo dukterį, tik teisininko kabinete.
Nesistebiu.
Akys į mane.
Gal galėtumėt atsistoti?
Taigi...
atvykai dėl palikimo?
Aš čia dėl savo palikimo.
Regis, tavo tėvui kitaip atrodė.
Atsisukite vienas į kitą.
O tavo tėvas?
Ką jis apie tai galvoja?
Prieikit arčiau.
Arčiau.
Manau, kad gana, ar ne?
Taip. Bet dar truputį.
Gal galėtumėte vienas kitam nusišypsoti?
Įpilti dar arbatos?
Man jau gana.
Gal galėtumėt pakviesti mano vyrą?
Mes pavėluosime.
Pakviesiu.
Žmonės Japonijoje džiaugiasi šia pergale,
nes ji pasiekta prieš varžovę iš Prancūzijos, vyno tėvynės.
Antra vertus, tai nestebina, nes „Tomine grupė“
visada garsėjo geriausių rezultatų siekiu...
Kambaryje jo nėra.
Regis, jis čia praėjusią naktį nemiegojo.
Jūsų surinktas numeris neveikia.
Jis sako, kad turi perduoti jums asmeniškai.
Prašau.
Atsiprašysiu.
Honoka.
Nori?
Gražu, ar ne?
ŠASANGRŲ VYNUOGYNAS, 1990 M.
Tomai, baik. Gražiai elkis su svečiais, Tomai.
Atsiprašau, paprastai jis nevėluoja, bet šįkart...
Ne. Nesijaudinkit. Tai prancūziško žavesio dalis.
Štai ir mūsų vyno žinovas.
Susipažinkite su mano geru draugu ir ekspertu, Aleksandru Ležė.
Sveiki visi!
Atsiprašau, kad pavėlavau.
Pradėkime degustaciją. Gerai?
Prašyčiau eiti su manimi.
Kuo jis save laiko?
Čia vietinis vynas.
1984 m. derliaus.
Kaip pastebėsite, jis maloniai švelnus.
Vaisinio skonio, bet jaučiasi ir taninai.
Tai kompleksinis vynas, pagamintas iš skirtingų vynuogių veislių.
„Grenache“, „Syrah“, „Mourvèdre“, „Cinsault“
„Terret noir“,
„Counoise“,
„Vaccarèse“, „Muscardin“,
„Clairette“, „Piquepoul“, „Roussanne“, „Bourboulenc“, „Picardan“.
Nelengva, tiesa?
Čia geriausias vynas, kurį turite?
Jis gana paprastas.
Paprastas?
Tai „Grand Cru“, turintis puikią reputaciją.
Jis sulaukė didelės sėkmės.
Dėl to, kad jį perka prekiautojai vynu,
vynas netampa geru.
Ne, žinoma, ne.
Norėčiau paragauti reto vyno, turinčio charakterį...
kurio negalima rasti Japonijoje. Dėl to čia ir atvažiavome.
Ką jis pasakė?
Ponas Onojama palinkėjo jums sėkmės. Panelei Tomine sunku padaryti įspūdį.
Puiku.
Iššūkis priimtas.
Jūs teisi, panele.
Brangių vynų dominavimas yra nepakeliamas.
Daugiausiai mokame už jų etiketes.
Prašom.
Šis vynas turi ryškų charakterį.
Filipas jo nedaug teparduoda, o gaila.
Na štai, prašom!
Kur važiuosite rytoj?
Į Keraną, į Tuš Popo vynuogyną.
Žinote juos?
Tikra nesąmonė.
Turėtumėte atšaukti vizitą.
Pažįstu Džeraldą. Jis jums duos ragauti neįdomių vynų.
Galiu supažindinti jus su daug talentingesniu kolega vyndariu.
Jis mielai jus priims. Ypač su mano siuntimu.
Labai ačiū, pone Ležė. Jūs labai malonus.
Malonu padėti.
Dar kartą ačiū, pone Šasangrai.
Diena buvo nepamirštama.
- Lauksime grįžtant. - Ačiū.
Pone Ležė?
Universitetas, kuriame dėstau, norėtų pristatyti enologijos kursą.
Norėtume labiau atsiverti tarptautinėms rinkoms.
Jei kada nors lankysitės Japonijoje ar norėsite darbo, susisiekite.
Jūs labai malonus, bet kol kas turiu kitų planų.
Pone Šasangrai?
Labai norėčiau nusipirkti jūsų ypatingojo vyno.
To, kurio mums davė paragauti ponas Ležė.
Žinai, taviškis „Mourvèdre Counoise“.
Ji nori jo nusipirkti.
Norėčiau nupirkti 50.
Taip, vynas parduodamas dėžėmis po 12 vnt., tai bus 48 buteliai.
50 nepavyks, buteliai dėžėse po 12 vnt.
Ne. Penkiasdešimt dėžių. Jos turės būti išsiųstos į Japoniją.
Siuntimas kainuos krūvą pinigų.
Panelė Tomine yra garsi „Tomine deimantų kompanijos“ įpėdinė.
Gal esate apie ją girdėję?
Gerai, pristatysime. Problemų nekils.
Be to, gal galėtume juos pakviesti šįvakar į vakarėlį?
Taip, žinoma. Puiki mintis.
Žinoma.
Šįvakar švenčiame derliaus pabaigą,
jūs visi kviečiami, bičiuliai.
- Labai ačiū. - Eikite su mumis!
Eikite su mumis, parodysime, kaip šoka prancūzai.
Tu jau raudonas kaip vynas.
Nepakankamai.
Vakarėlis dar tik prasidėjo.
Ji graži.
Kaip aktorė.
Hirokadzu.
Tavo draugystė man labai daug reiškia.
Supranti?
Atleisk.
Aš...
Aš padauginau.
Tai nepasikartos.
Saugokitės!
Naujausios žinios
iš neįtikėtinų varžybų Japonijoje dėl Aleksandro Ležė palikimo.
Ant kortos pastatyta labai daug.
Išskirtinė vyno kolekcija,
kurios vertė viršija 120 mln. eurų.
Aleksandras Ležė susikrovė turtus,
prieš 20 metų sukūręs „Ležė gidus“
ir amžiams pakeitęs enologijos pasau...
Taip?
Marijana Ležė?
- Taip. - Prašau pasirašyti čia.
Ačiū.
- Viso. - Viso.
Brangioji Marijana,
norėčiau, kad išbarstytum mano pelenus virš Filipo žemių.
Atleisk, kad nepajėgiau palaikyti tavęs taip, kaip tu palaikei mane.
Niekad nesugebėjau suteikti tau laimės.
Dėl to apgailestauju labiausiai.
Mėta, balti vaisiai, saldūs prieskoniai, medus, sausainiai...
nemanau, kad galim atskirti šiuos du pojūčius,
abu jie padeda pajusti vyno saldumą,
netgi vaisiaus ar gėlės.
Čia kalbame ne apie gėles, pone Djupui.
Klausydamas jūsų jaučiuosi, lyg klausyčiausi senojo Lamarkanžo,
kuris kalbėdavo apie bijūnus raudonuose vynuose
ir sausmedžius - baltuose.
Vis dar negaliu patikėti, kad Rolinas - tarp teisėjų.
Jis ne vyndarys, jam rūpi tik pinigai.
- Perdedi. - Ne, neperdedu.
Jis - sumautas sukčius, pardavinėjantis prastą vyną už kosminę kainą!
Aleksandrai, nusileisk ant žemės.
Mums nerūpi, ką apie jį galvoji. Kol kas apie tai pamiršk.
Vos tik baigsiu mokslus, numesiu jį nuo pjedestalo.
Tai čia jis pretenzingas?
Neįsitrauk į jų žaidimą, gerai?
Aleksandrai.
- Aišku, kad ne. - Ačiū.
Mano eilė.
Pone Ležė?
Labas rytas.
Pone Ležė, sveikiname.
Išlaikėte aklą degustaciją
taip lengvai, kad neramu.
Labai ačiū.
Dabar pereikime prie jūsų disertacijos
„Pamąstymai apie prancūziško vyno ateitį“.
Jūsų žodžiais tariant,
„Prancūzijoje vynas yra monarchija, Bordo elgiasi it karaliukas,
o tikrasis valdovas - pinigai.“
Ką tuo norite pasakyti, pone Ležė?
Visų pirma, nenoriu kalbėti apibendrintai apie visus Bordo vynus.
Tik noriu išreikšti savo nuomonę apie požiūrį, kuris man atrodo pasenęs.
Visada liaupsinami tie patys vynai,
nepaisant inovacijų ir rizikuoti nebijančių vyndarių.
Turite ką nors prieš didelius vynuogių ūkius, pone Ležė?
Prieš prestižinius vynus?
„Prestižiniai vynai“.
Didelis klausimas.
Žinote,
kai sportininkas laimi prizinę vietą, jis vėl grįžta į lenktynes
ir sunkiai treniruojasi.
Netgi sunkiau, kad ir vėl atsidurtų tarp nugalėtojų kitąmet.
Nėra nieko nepajudinamo. Niekas nelaimima iš anksto.
Bet kai išgirstu žodį „prestižinis“,
man tai skamba kaip didiko titulas.
Išskirtinė padėtis visam gyvenimui. Man tai nesuprantama.
Tradicija jums nesuprantama?
- Aš ne taip sakiau. - Aš taip išgirdau.
Arba turėtumėte paaiškinti.
Norite, kad paaiškinčiau?
Sakau, kad
kai kurie dideli vynuogių ūkiai, apie kuriuos kalbate,
linkę ilsėtis ant praeities laurų
ir kliautis savo „prestižiniu“ vardu,
nedarydami nieko, kad jį pateisintų.
O tai yra gėda.
Mano akimis žiūrint,
jie - vulgarūs vyno etikečių pardavėjai,
ir mūsų ekosistemoje jiems vietos nėra.
Ar norite ką nors įvardinti?
Ne. Jie patys save atpažins.
Kas per šūdžiai!
Taip, tu teisus. Jie šūdžiai.
Dabar jautiesi geriau?
Viskas nuėjo velniop! Kas toliau?
Susimoviau. Aš pats kaltas.
Baik.
Nurimk.
Mes čia. Mes abu. Ką nors sugalvosim.
Ką nors sugalvosim.
Profesorius Aleksandras Ležė.
Enologijos kursas, auditorija Nr. 227.
Eime.
TOKIJAS 1991 M. BALANDIS
Nemanau, kad tavo tėvui tai patiks.
Man nerūpi, ką galvoja tėvas.
Šiemet jums dėstysiu enologiją.
Išmokysiu tiek, kiek galima išmokyti apie vyną.
Sveiki, panele Tomine.
Mums garbė, kad dėstote mūsų universitete, pone Ležė.
Pirmąjį semestrą pradėsiu
nuo paaiškinimo, kas sieja vyną ir meną.
Jie, mano nuomone, yra artimai susiję.
Bet pirmiausia norėčiau pradėti nuo esmės.
Teorija yra gerai.
Bet praktika - dar geriau.
Vyno negalima apibūdinti žodžiais.
Jį reikia uostyti...
...ragauti...
...ir pajusti.
Todėl kurį laiką pamirškite smegenis ir leiskite kalbėti jausmams.
Visų pirma, tai jautrumo klausimas.
Ir atviro proto.
Taigi...
kas nori paragauti?
Kas pasiaukos tokiam nuostabiam reikalui?
Nagi. Juk tai ne kankinimas.
Arba pasirinkote ne tą kursą.
Pone Ležė,
studentai negali gerti alkoholio paskaitos metu.
Gali kilti problemų.
Juokaujate, tiesa?
Kai pagalvoju, kad viską palikome tam,
kad gyventume šitam varganam sandėliuke ir aš mokyčiau vienuolius.
Matau, tavy dega kovotojo dvasia. Tai puiku.
Jie net nenorėjo ragauti vyno!
Ką turėčiau daryti?
Važiuoti čia buvo kvaila. Nereikėjo mums to daryti.
Man nepavyks.
Taip, tau pavyks, Aleksandrai.
Nes, žinai, man irgi sunku.
Ruošiuosi susirasti draugų ir pažinti šitą sumautą miestą.
Todėl susiimk.
Baik šitaip elgtis ir padėk man išpakuoti dėžes, gerai?
Taip, atsiprašau.
Tu teisi.
Tiesiog reikia laiko.
Ir jei vis dar norėsi, kad jie ragautų vyną, gali tą daryti ne universitete.
Mačiau nedidelį barą, kuris tam puikiai tiktų.
Ir, galiausiai, čia - itališko baroko epochos paveikslas.
„Vaisiai ir jazminas“.
Jį nutapė moteris. Fedė Galicija.
Taip, panele Tomine?
Pone Ležė, paveikslas gražus, bet kaip jis susijęs su vynu?
Pamatysite. Patikėkite manimi.
Sužinosite per kitą paskaitą.
Iki penktadienio.
Ir nepamirškite atnešti Fedės Galicijos paveikslo analizės.
Tiems, kam įdomu,
galime pratęsti šią paskaitą šįvakar
„La Kachetto“ vyno bare.
20.00 val.
Ką jis pasakė?
20.00 val. „La Kachetto“ vyno bare.
Jis ves paskaitą „La Kachetto“ vyno bare.
- Eisi? - Žinoma.
Sveiki.
Labas vakaras, profesoriau.
Gerai.
Imkimės darbo.
Šaunuolė.
Visų pirma,
noriu ištreniruoti jūsų nosis.
Uoslė - svarbiausias iš visų pojūčių.
Taigi...
Kas pirmas?
Gerai.
- Reikia pagalbos? - Aš pati.
Panele Tomine.
Ką užuodžiate?
Ličį.
Lengva. Imbieras.
- Bazilikas. - Nuostabu.
Ir šitas.
Kas čia?
Skrudintas sezamas.
Nuostabu.
Šaunuolė.
Keturi iš penkių.
Liko tik vienas.
Apelsinmedžio žiedas.
Tai...
Teisingai.
Nuostabu.
Sveikinu.
- Ačiū. - Aš išties sužavėtas.
Taigi,
kas kitas?
Atsiprašau, truputį pavėlavau.
Kam tas teatras?
Norėjau suvaidinti tau nuolankią geišą.
Nebejaučiu kojų. Šita poza - siaubinga.
- Tu girta? - Truputį.
Per daug ištroškau.
Geriu japonišką alų. Nori?
Šįvakar turime, ką atšvęsti!
Manau, Honoka sutaikė mane su itališku vynu.
Aš to nesitikėjau!
Prisiminsiu tą mažąją „Barolo“.
Ji labai talentinga.
Net nepaklausi, ką švenčiame?
- Tau net nerūpi. - Aišku, kad rūpi.
Atleisk. Pasakyk.
Mane priėmė į darbą Prancūzų institute.
Būsiu atsakinga už kultūrinių renginių organizavimą.
Nuostabu!
- Šaunuolė, brangioji. - Supranti?
Susipažinsim su daugybe žmonių. Išsikraustysim iš šito buto.
Didžiuojuosi tavimi.
...1978 m.
Gerai, profesoriau. Jūsų eilė.
Pažadėjote.
Čia „Saint-Émilion Grand Cru“ iš Jakobinų vienuolyno vynuogyno, 1961 m.
Net neparagavote.
Suklydau?
Ne.
Neįtikėtina.
Kaip jūs taip greitai supratote?
Svarbu ne greitis.
Svarbu viską tvarkingai sudėlioti čia.
Ir tu taip mokėsi.
Atsiprašau, man tikrai reikia eiti. Norėčiau pasilikti, bet...
Profesoriau? Galim nusifotografuoti, kol neišėjote?
Taip, žinoma.
Šypsena!
Puiku. Gerai!
Gerai. Viso.
- Viso. - Ačiū.
Honoka, palydėti tave namo?
Aš dar truputį pabūsiu.
Jau vėlu, tavo tėvas nerimaus.
Tu gali eiti.
Susitiksime rytoj!
Kas kitas?
Taip! Mano eilė. Nagi. Leiskit man!
Vėluoji.
Kas čia per marškiniai? Galėjai pasistengti.
Toks mano netvarkingas stilius.
- Tau nebepatinka? - Nelabai.
Eikš su manimi. Noriu tave su kai kuo supažindinti.
- Ne! - Eime!
Žakai, mano vyras Aleksandras.
Aleksandrai, čia Žakas Fuzjė.
- Malonu susipažinti. - Labas vakaras.
Jis turi nuostabią leidyklą Tokijuje.
Jis išleido „Fuzjė vynai“ gidą.
Marijana daug apie jus pasakojo.
Turite fantastišką žmoną.
- Taip. - Marijana?
Atsiprašau, paliksiu judu.
Kodėl įsikūrėte čia?
Dėl spausdinimo ir popieriaus kokybės.
Prancūzijoje sunku buvo gauti, ko noriu,
be to, mano žmona japonė.
Ačiū.
Į sveik...
Kas čia per pigus vynas?
Atsiprašau.
Vaišinti tokiu vynu Prancūzijos ambasadoje - skandalas.
Negerkite, jums bus bloga.
Girdėjau apie jūsų disertaciją. Jūs vis dar toks pat radikalus?
Taip. Bėda ta, kad Prancūzijoje gyvuoja snobizmas.
Labas vakaras.
Mes save laikome geriausiais, bet pasaulis keičiasi.
Keičiasi Australija, Jungtinės Valstijos ir, netrukus, Kinija.
Neseniai ragavau nuostabų Pietų Afrikos vyną.
Norėtumėte apie tai parašyti?
Be viso kito.
Norėčiau pristatyti vartotojams naują požiūrį.
Kodėl visi prancūzai geria vyną,
bet tik saujelė perka tuos gidus?
Spėju, kalbate ir apie mano gidą?
Aš jį perverčiau.
Išties, jame dėmesys sutelktas į klasiką.
Kartais praverčia išmanyti ir klasiką.
Žmonėms reikia pagalbos, tiesa?
Nesutinku.
Žmonės subtilesni ir protingesni, nei mes manome.
Jie gali greit išsiugdyti gerą skonį ir neturėtų būti laikomi mulkiais.
Nieko jums nepatarsiu,
nes jūs panašus į žmogų, kuris patarimu vis tiek nepasinaudos.
Tačiau kažkas yra parašęs: „pikčiurnos drama -
jis turi daug, ką pasakyti, bet jo beveik nesiklauso.“
Gaila.
Jau eisiu, gero jums vakaro. Turiu grįžti pas žmoną.
Staiga prisiminei, kad turi šeimą?
Noriu paklausti.
Ko?
Kodėl nepasakėte,
kad pažinojote Aleksandrą Ležė?
Nes aš jo nepažįstu.
Tada kaip paaiškinsite man tai?
Taip, tai nutiko prieš daugelį metų.
Mes su tavo tėvu užsiregistravome iš smalsumo,
bet vynu išties nesidomėjome.
Ar esi matęs mane geriant bent taurę vyno?
Ne, niekada.
Tai tiesa.
Bet galėjote man pasakyti,
kad jį pažinojote.
Jei susitinki žmogų, nereiškia, kad jį pažįsti.
Tiesa.
Netrukdysiu dirbti.
Beje,
matei savo tėvą?
Ne. O ką?
Šiaip.
Aš einu čia.
Aš einu ten.
Žinai, retas kuris turi tokį išlavintą gomurį su tiek mažai patirties.
Turi neįtikėtiną atmintį skoniams. Tai talentas.
Ačiū.
- Gero vakaro. - Ir jums.
Ei, tu.
Pabusk.
Tau viskas gerai?
Gali atsistoti?
- Taip. - Reikia pagalbos?
Vakar nutiko incidentas.
Pasibaigus mūsų vakarui „La Kachetto“.
Apie jį sužinojo direktorius.
Dėl incidento jis nusprendė nutraukti mano kursą.
Labai gaila.
Ypač dėl tų, kurie turi tikrą talentą.
Ačiū už jūsų pasitikėjimą ir linkiu viso ko geriausio.
- Galima? - Taip.
Ką geriate?
„Mersault“ iš „Clos de la Barre“ vyninės, Komtes Lafon vynuogynas, 1988 m.
Nežinau, kaip pasakyti žmonai, kas nutiko.
Jūs dėl to nekaltas.
Labai malonu, kad taip sakai, bet
turėjau suprasti, kad padėtis gali tapti nevaldoma.
Jūs visi tokie jauni.
Vis dar eini ten?
Atsiprašau.
Labas.
Turi man pasakyti kažką svarbaus?
Skambino iš universiteto.
Ištvėrei tris mėnesius.
Ilgiau nei maniau.
Kursas atšauktas, nes studentas prisigėrė,
tau tai neatrodo apgailėtina?
Tavo metodas buvo nelabai japoniškas...
Pamaniau, gal galėčiau paprašyti Filipo, kad priimtų mane į savo vynuogyną.
Nori grįžti į Avinjoną?
Nežinau.
O kaip mano darbas ambasadoje?
Man čia patinka.
Prancūzijoje tavęs nieko gero nelaukia.
Ši vieta - tavo galimybė, Aleksandrai.
Dabar metas parašyti savo gidą, kol turi tam laiko.
Šiaip ar taip, niekad nemėgai mokyti.
Gal.
Bet neįsivaizduoju savęs, visą dieną tupinčio šitoje skylėje,
rašančio apie vyną prie riešutų, kol tu vaikštai į darbą.
Pasitikėk manimi, gerai?
- Kodėl mes čia? - Vieną dieną man padėkosi.
Marijana!
- Sveiki. - Sveiki, Žakai.
- Kaip laikotės? - Ačiū, gerai.
Taigi, ar pagalvojote apie tai?
Taip, Aleksandras gavo du pasiūlymus parašyti gidą,
bet aš užsispyriau.
Manau, kad tai turite būti jūs.
Jūs - tas, kuris turi išleisti gidą.
Ar galiu paskaityti ištrauką?
Ne, kol nesumokėsite avanso grynaisiais.
Jūs - jo žmona, bet ir agentė.
Teisingai.
Aleksandrai, turite ką nors ypatingo?
Mano žmona bijo leisti man kalbėti, nes dažnai kalbu per daug atvirai.
Pernelyg tiesmukais žodžiais galiu viską sugadinti.
Kai kurie pagrįstai pasakytų, kad dėl to mane ne visada išgirsta.
Bet manau, kad tai - ir mano stiprybė.
Žmonės tikisi tikros nuomonės apie vynus.
Nuoširdžios, objektyvios apžvalgos,
kuri verstų vynuogių augintojus siekti kokybės.
Gido, kuriuo niekas neabejotų.
Atleiskite, ar jis visada toks?
Taip, bet vis tiek jį myliu.
Atnešiau jums jį.
Mano kursioko Hirokadzu atsiprašymas.
Jis per daug gėdijosi, kad ateitų pats.
Ačiū.
Pamėginsiu perskaityti.
Grįžtate į Prancūziją?
Ne.
Ką čia veiki?
TAILANDAS
Ten laivas.
- Čia? - Taip.
- Galim lipti į laivą? - Taip?
Gerai. Ačiū.
Kur tu?
Regis, tavo mintys kažkur nuklydo.
Ne, atleisk. Tik galvoju apie gidą. Ir tiek.
Argi nepakankamai pasistūmėjai?
Tiesiog truputį atsilieku.
Žakas jau dukart mane ragino.
- Nori, kad paskaityčiau? - Ne.
Bijau išgirsti, ką pasakysi.
Duosiu paskaityti, kai būsiu visiškai patenkintas.
Gerai.
Už mus.
Gerai jautiesi?
Taip, man viskas gerai.
Tik keletą ateinančių mėnesių geriau šito vengti.
Džiaugiesi?
Taip, aišku, kad džiaugiuosi.
- Labas. - Labas.
Tavęs ilgai nebuvo.
Kaip sekėsi egzaminai?
Buvo lengva.
Marijana laukiasi.
Bandėm susilaukti vaikelio Prancūzijoje, bet praradom viltį.
Manėm, kad to niekad nenutiks, todėl liovėmės apie tai galvoję,
bet...
Aš turėsiu šeimą.
Honoka, pažiūrėk į mane.
Tu man be galo brangi.
Honoka.
Honoka!
Kas nutiko?
Būk gera, pasakyk.
Honoka.
Aš laukiuosi.
PO 6 MĖNESIŲ
PAGAL TADAŠI AKI IR ŠU OKIMOTO MANGĄ „KAMI NO SHIZUKU“.
Išvertė Sandra Siaurodinė