EN NETFLIX-SERIE
INSPIRERT AV SANGENE "FIRST LOVE" OG "HATSUKOI" AV HIKARU UTADA
MEMANBETSU I HOKKAIDO, DESEMBER 1997
Hva? Skal du noe sted?
Kitami.
-Har du ikke fri i dag? -Jeg sa jo at jeg skal ta en prøveeksamen.
Må du helt til Kitami?
Læreren min sa jeg burde venne meg til andre omgivelser så jeg består eksamen.
Så, hvordan føler du deg?
Jeg er kjempenervøs.
-Det er bare en prøveeksamen. -Ja, men…
Du er min unike, lille datter.
Det kommer til å gå bra.
Greit. Du burde legge deg i sengen.
Jeg drar nå.
MEMANBETSU
Vi ankommer nå Kitami. Takk for at dere reiser med oss.
Pass på å ta med dere alle eiendelene deres.
Vi ankommer nå Kitami.
Hei. Billetten din?
Ikke nå.
-Hvor er billetten din? -Slipp.
-Hva skjer? -Han har ikke billett.
Jeg har noe viktig…
Legg opptaksskjemaet for eksamen på pulten.
Søknadsskjemaene samles inn til slutt,
så pass på at det ikke er noen feil og at alt er fylt ut.
Hei! Vi er ferdig med registreringen. Finn plassen din snarest.
Søsteren din søker på en privatskole i Sapporo.
Det må være fint å ikke bekymre seg for penger.
Vil du også gå der?
Egentlig ikke. Og jeg har ingen søster.
SAPPORO SACRED HEART SKOLE
PRIVATSKOLE FØRSTEVALG: SAPPORO SACRED HEART SKOLE
YAE OG NONKO
BOHEMIAN SUMMER HIKARU UTADA CIRCUIT LIVE 2000
TITANIC
YAE NOGUCHI HARUMICHI NAMIKI
TIL KITAMI
KARAKTER: A
Jeg er hjemme.
-Velkommen tilbake. -Er du oppe enda?
Ja.
-Yae! -Hva?
Det er fantastisk!
Det står A! Her.
SAPPORO SACRED HEART SKOLE
Du kan velge den skolen du vil! Mamma skal gjøre sitt beste.
Jeg skal ikke gå på privatskole. Jeg bare skrev det.
Jeg skal gå på en lokal skole.
Det er min Yae!
-Dette skal jeg ramme inn. -Hvorfor det? Det er bare en prøveeksamen!
Jeg vil forevige det!
TIL KITAMI
Ai? Ai…?
GRATULERER MED MIRAKULØS UTEKSAMINERING
HA DET SES!
Yae.
-Klar… -Der!
"KIITE KUDASAI WATASHI NO JINSEI" KEIKO FUJI
-Jeg reiser til Tel Aviv i morgen. -Betyr det…?
Jeg reiser på verdensturné som medlem av kompaniet!
-Takket være deg. -Nei.
Det er sant.
Hadde jeg ikke fått tak i taxi og kommet til flyplassen to minutter senere,
hadde jeg gått glipp av auditionen.
Akkurat som med maskara endres skjebnen med bare en liten dytt.
Det er så imponerende for en på din alder.
Du sa så ubesværet at du skal til Tel Aviv.
Reiser du?
-Ikke interessert? -Tvert imot.
Jeg er faktisk svært interessert.
Iblant reiser jeg på imaginære turer via street view.
Her om dagen traff jeg en nomade med en flokk på 108 sauer i en eng.
Vi satte oss på kameler og sang og spiste lapskaus med ukjent kjøtt.
Det kan jeg tenke meg.
Jeg ga ham en Hokkaido-småkake som takk.
De er veldig gode.
På den måten føler jeg at jeg reiser på tur fra sofaen.
Det er egentlig ikke så vanskelig.
Du trenger bare en bok som tidsfordriv på reisen og litt lommepenger.
Jeg hadde en drøm.
Det dukket opp noen muligheter og hindringer.
Etter en stund sluttet jeg å prøve,
sluttet å tenke og klarte ikke å gjøre noe.
Jeg sa til meg selv
at jeg var fornøyd med å ikke ha gjort noe i livet.
Har du hørt om treghetsloven?
Et legeme i ro forblir i ro.
Så lenge tyngdekraften eksisterer, vil et legeme som stopper
ikke røre seg igjen.
På dette angivelig urørlige legemet virker det krefter som
drømmer, nysgjerrighet,
eller eksistensen av noen du elsker, tror du ikke det?
Håpløst begjær som kommer fra hjertet,
kan iblant flytte fjell.
Det er en velkjent lov.
Jeg er sikker på at Newton beviste det for 300 år siden.
Hva? Jeg mente ikke å gjøre det. Jeg kan ikke synge denne! Nei!
Å, greit.
Kan du den? Jøss, kom an, Uta!
"Wanna come over?"
Gjerne!
MAMMA TO NYE MELDINGER
JEG HAR UVENTEDE NYHETER UTA REISER UTENLANDS I MORGEN TIDLIG
Skynd deg!
Her! Hopp inn!
Setebeltet.
Du er en råkjører.
Så uforskammet, jeg følger alltid reglene og kjører trygt og…
Hva i helvete var det? Herregud.
Men noen ganger må jeg plutselig bråbremse.
AVGANGSHALL
AVGANGER
Selvfølgelig.
Ok.
Ja?
-Outaro? -Ja?
-Jeg trenger litt hjelp. -Ok.
Jeg kjører en omvei fra Otaru til flyplassen.
Skjønner.
Det er lang kø nord i Sapporo, det har visst vært en ulykke.
-Ok. -Du bør kanskje kjøre den nye veien.
Greit, takk skal du ha.
Jeg holdt på å glemme det. Den er fra Uta. Her.
Hva er det?
Velkommen.
-Hei. -Billett og pass, takk.
Kanskje du har arvet din kunstneriske side fra bestefaren din.
Hva?
Faren min er kjekk og stilig
og en romantiker som resiterte poesi fra Yeats da han beilet til din bestemor.
Jeg ville ikke vært så teit.
-Han ville bli poet da han var ung. -Ville bestefar det?
Han er vel direktør nå?
Ikke mange kan jobbe med det de elsker.
Du trenger ikke leve opp til forventninger.
Du har rett til å gjøre dine egne valg.
Selv om det er feiltrinn og du mislykkes, har det et eller annet formål i livet.
NEW CHITOSE LUFTHAVN TAXIHOLDEPLASS
-Fremme! -Takk!
Lykke til!
Du kan kun ha med fire.
-Det går fint, de er ikke tunge. -Det handler om størrelsen, ikke vekten!
-De er for store. -Det er gaver.
Vi har ikke tid til dette. Se på køen!
Vi har ikke tid.
-Vil du bestille noe? -Cream soda, takk.
Det skal bli.
Uta! Uta!
Tsuzuru?
Jeg… Jeg liker deg.
Uansett hva jeg gjorde, om jeg så ga opp 100 ganger,
likte jeg deg.
Selv om du elsker en annen, liker jeg deg fortsatt på den måten.
Her. Hvis du vil.
Er den teit?
Låten er i tre deler.
Takk, Tsuzuru.
-Forresten, hvor er kjæresten din? -Kjæreste?
Han flørtet med en annen jente, så jeg banket ham og dumpet ham.
-Vis meg. -Takk for at du ventet.
-Cream sodaen din. -Takk.
-Håper det smaker. -Takk.
-Har du flydd noen gang? -Det har jeg.
Har du? Så fint.
Unnskyld, kan du forklare meg veien det siste stykket?
Unnskyld?
Kan du forklare meg veien det siste stykket?
Jeg var på forretningsreise i Tokyo til i går.
-Skjønner. -Det er derfor…
Hodet mitt tenker fortsatt på motorvei 246.
Da jeg var yngre, hadde jeg mange one night stands.
Jeg gikk fra en taxi til en annen.
Du er Mr. Ariyoshi, stemmer ikke det?
Du er nær. Det er nesten riktig.
-Beklager, tok jeg feil? -Jeg er Matayoshi.
Stemmer! Selvfølgelig! Mr. Matayoshi. Beklager.
Det går fint.
-Kunne du skrevet den til Tsuzuru? -Tsuzuru?
-Jeg kan stave det for deg. -Ok.
Det er med "mata" kanji, som i navnet ditt.
Å, sånn ja.
Han sitter i stolen sin og holder spisepinner i begge hendene.
-Jeg tenker ikke. -Hva snakker du om? Du er håpløs.
Du er alltid sånn.
Hvordan har du det?
I går kjøpte jeg norsk krøkle på det lokale supermarkedet.
De bearbeider krøkle fra Norge i Vietnam
og distribuerer dem fra Wakayama.
Det gir deg en følelse av hvor liten verden er.
For 70 000 år siden,
akkurat slik våre forfedre spredte seg rundt om i verden,
er det kanskje sånn at mennesker må være i konstant bevegelse.
-Takk. -Takk skal du ha.
-Vær så god. -Takk.
Hvordan er været der nå?
Hva slags landskap ser du på?
Holder du deg frisk?
Jeg har veldig…
…lyst til å møte deg.
AVBRYT
LAGRE UTKAST
UTKAST TIL MR. NAMIKI
STØRST INDIVIDUELL INNTJENING YAE NOGUCHI
Fri? Det går bra. Tre dager? Fire dager?
Jeg vil gjerne bruke alle mine betalte fridager og ta 40 dager fri.
Vel… Det er litt…
Det vil få konsekvenser.
Skremmende.
Sa dette firmaet virkelig det til en av dets hardest arbeidende ansatte
da hun for første gang spurte om fri?
-Hva het det igjen? Arbeids… -Arbeidsstandardloven.
Fortell, Nasu.
Artikkel 136.
Arbeidsgivere kan ikke redusere lønnen
til en ansatt som tar ut ferie, eller behandle den ansatte ufordelaktig.
Riktig! Ikke vær så gjerrig! Ikke vær så smålig!
Ok, greit!
Stemple den!
Tusen takk.
Arbeiderne vinner!
Den 11. erklærte generalsekretær Tedros i WHO
spredningen av det nye koronaviruset COVID-19, for en pandemi
og oppfordret land til å gjøre forebyggende tiltak.
På en pressekonferanse sa generalsekretær Tedros
at antallet pasienter utenfor Kina har 13-doblet seg de to siste ukene.
Antall berørte land er tredoblet.
I 2020 truet en historisk katastrofe menneskeheten.
En ny levemåte som ingen kunne ha forutsett, begynte.
Jeg erklærer en nasjonal krise.
…kan ikke jobbe, du må bli hjemme. Vi har aldri opplevd lignende…
…sørge for at kunder kan holde sosial distanse…
…en andre nasjonal nedstengning og Tyskland delvis nedstengning…
…pandemien. Vi står ved starten av…
…er den nye normalen…
Så?
Nei. Ingen tar taxi.
Ingen vits i å dra ut.
Jeg begynner i en deltidsjobb neste måned.
-Høsting av asparges. -Asparges…
Folk ble holdt adskilt, fikk begrensede bevegelsesmuligheter
og landegrensene ble usynlige vegger.
Hallo? Går det bra med deg?
Ja, jeg har det bra.
-Fin skjorte. -Takk.
Å spise og snakke med gode venner,
varmen fra en du har kjær,
vi innså at det vi hadde tatt for gitt,
ikke lenger var en selvfølge.
Som følge av nedstengningen etter kriseerklæringen
har nedgangen i personlig forbruk slik som reiser og mat
og den store nedgangen i eksport som følge av økonomisk krise,
ført til 20 % nedgang i Japans BNP sammenlignet med samme tid i fjor.
Økonomieksperter ber om gradvis lettelse…
De usikre tidene fikk meg til å tenke.
Når tiden er inne, hvem er det jeg vil se igjen?
TRE ÅR SENERE
FM Fuji 78,6 og 83,0.
Hei. Dagens gjest er den 19 år gamle låtkomponisten og sensasjonen Tsuzuru.
Hei.
La oss først snakke om låten din "U",
som har mer enn 50 millioner avspillinger på YouTube.
-Dr. Kosaka. -Ja?
Eh… Kan jeg…
…få autografen til Tsuzuru? Jeg er en stor fan!
-Ja! -Jeg også?
Greit. Hvor mange?
-Ti. -Ti?
-Femten til meg, vær så snill. -Så mange?
Ti og…
-Forresten, kan jeg få 20? -Tjue?
Moren min, faren min…
Å! Jeg har store nyheter.
Se her.
-Her. -Hva? Er det sant?
JAPAN PASS
REIST FRA SHIN-CHITOSE
Til min kjære Yae Noguchi ti år fra nå.
Siden vi legger skattene våre i en tidskapsel,
vil jeg fylle min med et kjært minne.
Det var dagen jeg møtte Yae Noguchi.
Jeg regner ikke med at du husker det.
For å være ærlig var jeg udugelig før jeg møtte deg.
-Hvem er Mizukoshi? -Han der borte.
-Vent. -Vil du slåss?
Hold kjeft!
Du er nestemann!
Jævel!
Vent!
Hvem i helvete er du?
Slutt!
Hei, Namiki! Deg igjen?
Jeg beklager for den dumme sønnen min!
-Hvorfor kastet du stolen? -Pulten er for tung.
-Det var ikke det jeg spurte om! -Au!
Hva?
-Han skal få straff når vi kommer hjem. -Ta det med ro.
Det ser ut til at gutten ertet datteren deres for hørselen.
Den kvelden tryglet foreldrene mine meg om å gå på videregående.
De skulle betale for det knuste vinduet hvis jeg lovet å ta en prøveeksamen.
Vær stille.
Men uansett hvor hardt jeg prøvde, ville jeg aldri komme inn på en bra skole.
Ikke klem.
På mitt livs mest melankolske morgen hadde jeg mitt beste møte noensinne.
Jeg ble forelsket.
Det var latterlig enkelt.
Så så jeg at hun sovnet.
Boken hun leste, holdt på å lukke seg.
Hadde jeg noe som kunne være bokmerke?
VIDEO
Jeg fant et i lommen min.
TIL KITAMI
Takk for at dere reiste med oss. Vi ankommer nå Kitami.
Pass på å ta med dere alle eiendelene deres.
Vi ankommer nå Kitami.
Takk.
Hei.
-Billetten din? -Ikke nå.
-Hvor er billetten din? -Slipp.
-Hva skjer? -Han har ikke billett.
-Jeg har noe viktig jeg må gjøre. -Vis billetten din.
-Kan dere la meg gå denne ene gangen? -Nei.
-Vær så snill! -Finn billetten din.
…så pass på at det ikke er noen feil.
Hei. Vi er ferdig med registreringen. Finn plassen din.
Jeg kom til eksamensrommet i dårlig humør,
da jeg så henne sitte der.
Da visste jeg det. At det var skjebnen.
NAKKE, NAKKE, NAKKE
Legg ned blyantene!
Lukk svararkene og send dem fremover.
De som sitter bakerst, samler inn søknadsskjemaene.
-Jeg gjør det. -Men…
Yae Noguchi.
KITAMI VIDEREGÅENDE
Førstevalgene hennes var en bra skole i nabobyen
og en elitejenteskole i Sapporo.
Da visste jeg hva jeg måtte gjøre.
Fra den dagen pugget jeg til øynene gikk i kryss.
Dette er sprøtt.
-Har han spist noe rart? -Slutt…
Lærerne mine ba meg revurdere det.
Du klarer det!
Familien min trodde jeg hadde blitt gal.
Jeg ønsket jeg hadde tatt skole mer seriøst.
Vårt siste kyss
Smakte av sigaretter
En bitter smak
På denne tiden i morgen
Lurer jeg på hvor du vil være…
Ja, for helvete!
…du vil tenke på
Du vil alltid være min elskede
Hvis jeg en dag forelsker meg…
-Så, hvordan er hun? -En gudinne, for å si det mildt.
Seriøst?
Tenk om hun begynner på jenteskolen? Da er alt dette forgjeves.
Nei, det går fint.
Jeg vet vi vil møtes igjen.
-Ikke vær så nervøs, det skjer ikke! -Det er ikke der!
Der! Han klarte det!
346!
-Det er der! -Hvor?
Tre måneder senere kom jeg inn på den videregående skolen jeg ønsket.
Alle sa det var et mirakel.
…begynner snart å gå
Så mange ting jeg ikke vil glemme
Unnskyld.
…denne tiden i morgen
Vet jeg at jeg gråter
Fordi jeg tenker på deg
Du vil alltid være i mitt hjerte
Det vil alltid ha en plass…
Det er min skatt.
Historien om min første kjærlighet.
Den dagen ga du meg en grunn til å leve og lærte meg den rette veien å gå.
Drømmen min er å gjøre deg lykkelig.
11. mars 2001.
Harumichi Namiki.
Namiki, kom igjen.
-Ja. -Alle venter.
-Beklager. -Kom an!
Få opp farten!
…forelsker meg i noen igjen
Skal jeg huske å elske Du lærte meg hvordan
PS.
Jeg er glad for at du hadde det bra.
Hvis vi en gang møtes igjen…
…vil jeg gjerne høre din historie.
Vi starter nå innsjekkingen for flyvningen til Reykjavik lufthavn klokken 13.00.
Her er bagasjebilletten.
-Takk. -Takk. Ha en fin dag.
Neste.
Hva er navnet ditt?
-Sophia. -Sophia.
-Har du bagasje som skal sjekkes inn? -Ja, denne.
-Lykke til. -Takk.
Unnskyld, hvordan kommer jeg til Husavik?
Det er den veien.
-Er du fra Kina? -Nei, jeg er fra Japan.
Vi hadde en annen asiatisk kunde sist uke.
Han sa han jobber på flyplassen i Husavik.
-Er du sikker? -Husavik er en liten by.
Takk!
-Forsiktig. -Takk.
Harumichi!
Hjertet mitt slår så hardt
Beina er som frosset fast…
Yae?
…så ulikt meg
Tårene renner sakte nedover kinnene mine
De forteller meg
At dette er min første kjærlighet
Jeg trenger deg, jeg trenger deg
Jeg trenger deg
Jeg trodde det var en selvfølge
At mennesker
Bare forelsker seg, men…
Harumichi…
…du er min første kjærlighet.
Om jeg aldri hadde møtt deg
Kan jeg ikke begripe at noen kunne
Få meg til å føle som dette
Hjertet mitt slår så hardt
Beina løper mot min vilje
Tårene renner nedover kinnene mine
De forteller meg
At dette er min første kjærlighet
Jeg trenger deg, jeg trenger deg
All denne tiden
Skyldte jeg på ting
Det smaker sigaretter.
Jeg sa det til deg.
Kall det "aroma".
Om jeg aldri hadde møtt deg
Hadde jeg kanskje levd videre
Uten å vite hvorfor jeg lever
Sårbare meg som kan knekkes av ett ord
Vil jeg dedikere til deg
En tid som aldri kommer tilbake…
Appaushi…
Meddelte sin slutt
Klønete…
-Vil du ha? -Takk.
Akkurat der, innen rekkevidde
Hvordan kan jeg la være å lete etter den?
Om det er det rette å gjøre eller ikke
Det vet egentlig ingen
En ung gren som skjelver i vinden
Vokser sakte mot solen
Små ting ga oss glede
Små ting ga oss smerte…
TUSEN TAKK
BAKKI LUFTHAVN
Venstre.
Ok.
-Ok. -Høyre.
-Ok. -Ok. Test varsellys.
Ok.
At dette var min første kjærlighet.
Jeg trenger deg, jeg trenger deg
Jeg trenger deg
Kan jeg få deres oppmerksomhet? Velkommen om bord på denne flyvningen.
Ha en fin reise.
-Takk. -Takk.
Jeg går og klargjør flyet.
-Jeg glemte en ting. -Hva?
SLUTT
Tekst: Hilde Turkøz