Dnes jsme u přehrady Hartbeespoort v Severozápadní provincii,
mé domovské provincii.
Pozvala jsem Annie na svou loď,
abychom si užily den na slunci.
- Ahoj! - Ahoj!
Mám Bonang ráda a dnes se s ní samozřejmě setkávám, protože tvrdí,
že mi má hodně co říct.
Onehdy jsem vykládala mámě:
„Chci si prostě s Annie užít trochu klidu.“
Dnešek je důležitý
protože chcete rozvíjet
nejrůznější kontakty s lidmi,
odtrhnout se od skupiny
a pochopit její dynamiku.
Možná bych mohla přijít na to,
co je hlavní příčina toho obrovského debaklu
mezi Swankym a Annie.
Mám velké obavy,
že ty a Swanky se nebavíte, a chci, abychom my všichni, a to jsem mu řekla,
- spolu vzájemně vycházeli. - Jo.
Co jsem se vrátila do Johannesburgu, všichni mí přátelé
pořád mluví o mně a o Swankym.
Myslíš, že budete v pořádku?
Doufejme.
Někteří lidé se snaží a říkají: „Prosím vás, lidi, udobřete se.“
Ale přitom jen vyostřují situaci.
Přilévají olej do ohně a snaží se spálit celý dům.
Ale řekla jsem si,
že je to od ní vyzrálé rozhodnutí
a že nebude zaujatá.
- Nevím, jsi připravená to slyšet? - Jo.
S nikým jsem o tom nemluvila.
A myslím, že ani on ne.
Ale to, co udělal, mi vážně zlomilo srdce.
- Jistě. - Nejde o to, že by něco řekl.
- Jako že něco udělal? - Ano.
Swanky mě zradil.
Měla jsem určitý plán.
Zavolala jsem mu a pozvala ho k sobě.
Zůstali jsme celou noc vzhůru a mluvili o tom.
Řekla jsem: „Pojďme pozvat nějaké naše zdejší kamarády.“
Byla to prostě vhodná chvíle oslavit nás všechny, náš úspěch.
„Přiveď celou partou, jdeme na to, Swanky.
Pozveme je do Lagosu.“
A Swanky povídá: „Mm...“
A já na něj: „Žádný lži.“
Swanky mi povídá:
„Asi bychom to neměli dělat, Annie.
Na tuhle oslavu teď není nejlepší čas.“
Pak, ve čtvrtek večer, 17. března...
- Jo. - vidím fotky Swankyho
se Zari.
- All-Black dinner párty? Tahle párty? - Čtvrtek večer.
- V Lagosu? - V Lagosu.
A on ti neposlal pozvánku?
Cože?
Nevím, jak po tomhle může Swanky v noci spát.
Všechno, co jsem mu řekla,
všechno, co jsem mu řekla, že chci dělat,
tak se do toho Swanky pustil sám.
Ale z jakého důvodu?
Od té doby, co jste se bavili, do chvíle, co tě nepozval,
se muselo něco stát.
To, že Annie nebyla na večírku, nebo že ji Swanky nepozval, znamená,
že se tu něco stalo.
Pořád mi to nechce říct.
Je to něco závažnějšího, než to, s čím se teď všichni svěřují.
Nejbolestivější je ta Diamondova párty.
Než jsi přišla, byli jsme všichni u jídelního stolu.
- Jo, a... - A vešel ten chlap
a všechny obešel.
Seděla jsem na konci.
Kromě tebe?
Tvářil se, jako bych tam nebyla.
Spousta lidí na té párty nás míjela.
Možná jsme byly neviditelné.
AFRICKÁ ZLATÁ MLÁDEŽ
- Není to tu krásný. - Je to moc hezký.
- Miluju to tady. - Je to nádhera, co?
- Proč by se tu Nadia chtěla sejít? - Ahoj.
Rozhodla jsem se pozvat Khanyi, Kayleigh a Swankyho
do téhle nové úžasné restaurace, která ještě ani neotevřela.
- Promiň, tohle je... - Koukni, kdo je za tebou!
- Můj doprovod. - Ahoj. Jak se máš?
Je to taková aktualizace všech, taková kontrola pulzu,
kdo potřebuje aktualizovat v rámci drbů.
- Ano, jaká byla ta Fantanina akce? - Ne.
Jsem prostě ráda, že Zari a Annie komunikovaly.
- Pěkně. - Opravdu?
Hele, doufám, že moje holky
opravdu udělaly krok k tomu, aby se navzájem poznaly,
protože mám pocit, že Zari a Annie by mohly být lepší kamarádky
než já a Annie.
Bonang mi poslala pozvánku, abych viděla jedno hezké místo
a možná abychom se i trochu poznaly.
Hádejte, kdo mě tam překvapil?
- To se podívejme. - My o vlku...
Jsem upřímně v šoku, když tu vidím Zari.
Kéž by mi to Bonang řekla předem.
Loni by mě nic nedonutilo
být s tou holkou ve stejném prostoru.
Ale je to dobrá věc.
Jsme dospělé ženy.
Nakonec uvidíme.
Jdeme na to!
Na co si připijeme?
Na nová přátelství.
To se mi líbí.
- Hoďme minulost za hlavu. - To se mi líbí.
Dáš si něco?
- Ne, teď ne. Je mi zima. - Jsi v pohodě.
Jsi těhotná?
- Doufám, že ne. - Ne!
Nechci pít, protože chci vidět Zari takhle.
Nevěřím, že Zari s něčím nepřijde.
Nechci, protože jsem měla šampaňské
a ona pak řekne něco, čím mě rozhodí. Ne!
Žádné pití. Neříkalas, že jsem těhotná? Jasně.
Očividně se moc nebojíš, že si to Annie a Swanky neřeknou.
- Nehádáme se. - Promluvíme si.
Proto chci, abyste se Swankym vycházeli.
- Jo. Jak to jde? - Brzy ho uvidím, takže můžu...
- Promluvíte si. - Abych věděla...
Tys mu psala? Napsal on tobě?
- Píšete si vůbec? - Ne.
Poslal jen hlasovou zprávu.
A co v ní?
Zkontaktoval jsem ji, protože...
- všichni viděli tu zprávu online. - Jistě.
Protože jsem dost orientovaný na vztahy.
Vím přesně, co všichni v mém životě potřebují,
v každém okamžiku,
jako mí kamarádi.
Takže když vím, že budeš mít problém, budu tu,
celou dobu, dokud to neskončí.
Nemůžu žít normálně, chovat se, že je všechno v pořádku,
když vím, že se momentálně mojí kamarádce děje tohle.
- Nemusíme být přátelé. - Jo.
Ale můžeme být civilizovaní a pokračovat v práci.
Momentálně chci vědět, jestli jsi v pořádku.
Ať je to pravda, nebo ne, je mi to jedno, kašlu na to,
ale jestli jsi v pohodě, tak je to dobrý.
Není to dobrý.
- Neodpověděla. - Něco není v pořádku.
Doteď?
Ne, neodpověděla.
- Doteď? - Proč?
Ne, neodpověděla.
Ze všeho nejvíc mě zklamala ta hlasová zpráva.
Ten hlas zněl jako: „Jsem překvapený, že se mnou nemluvíš.“
- Poslouchejte. - Ahoj, Annie.
Obracím se na tebe, protože...
Rozhodně tě musím vidět a musíme si promluvit.
Ale ten pláč je falešný, znám svýho kluka.
Taková hlasová zpráva nemůže být od někoho,
kdo s takovou sebedůvěrou
ztrapnil nejen mě, ale i 2Babovu ženu, před lidma.
Jsou to dvě různé věci a nezapadá to do sebe.
Tohle není ze Swankyho, z jeho nitra. Je to můj kámoš, poznám to.
Proč by posílal zprávu roztřeseným hlasem?
Jo, jako by zněl zmateně, jako kdyby říkal: „Nevím, co dělat.“ Ano.
Jako kdyby se měl sesypat.
Hluboko v mém srdci jsem prostě...
Za prvé, panebože, jo.
Že jo? Číslo jedna. Ale...
Já nevím.
Nevím, jestli mluví falešně, nebo ne,
jestli mluví upřímně, nebo ne.
Já nevím.
Ale co se stalo? Musím se zeptat: „Co se stalo?“
- Co přesně se stalo? - Nevím. Je tvůj kámoš?
- Zeptej se ho. - Ptala ses Swankyho?
- Ano. - Co říkal?
Swanky řekl, že představil Annie johannesburské partě
a Annie si připadá jako úplný nováček.
Jo?
Nováček?
Mám dost. Tohle je síla.
Swanky, chovám se jako nováček?
Jak?
Znáš ten pocit, když tě někdo podvede ve vztahu?
- Jako že tě zradí? - Když člověk promarní...
- Bylo to divoký. - Jo, jako když promarníš čas,
peníze, když plýtváš...
- Je těžký uvěřit, že to byla Annie. - Všechno, víš?
K Annie mi došlo,
že jsem k ní měla vztah kvůli Swankymu,
ale Annie není má kámoška.
Musím přestat kamarádit s lidma, co nejsou mí kámoši.
Když jsme měly „společného“ nepřítele, bylo to prima,
ale když je společný nepřítel Swanky, což není společný nepřítel,
ale nepřítel jen tvůj, nemá už pocit, že by nás potřebovala.
Ale já to tak trochu cítím stejně.
Mám pocit, že se Annie vzdaluju.
Nakonec jsem hodně dlouho byla Anniin hlas ve skupině,
když s ní bojovala Zari, když...
Cítila jsem, že jsem na sebe přebrala její problémy.
A teď mám pocit, že mi ukazuje prostředníček.
A že bojuju za někoho, kdo nebojuje za mě,
a má sklenice je skoro prázdná.
Takže poprvé, Annie, na mě můžeš řvát a kašlat na mě.
Jsem v pohodě, protože tobě na nikom nezáleží.
Ano, jsem naštvaná na Annie a její bezdůvodné chování,
protože mám pocit, že Annie kamarádí jen s Annie
a my jsme publikum,
které čas od času přihodí nějaký komentář.
Souhlasím s tebou,
ale neměla bys o ní takhle mluvit
a posílat ji přede všema do prdele.
Nevím, jestli to přátelství mezi ní a Annie
je opravdu tak upřímné, jak se snaží, aby to vypadalo.
- Počkej. - „Seru na tebe“ je...
Taky ne, poslouchej, nemělas ji odstrkovat.
Ne, odstrkuju ji. Víš proč?
Nikdo nemluvil, tak někdo musel provokovat.
Můžu tě jako kámošku poslat někam. Ale nemusíš to nosit domů.
Mělo by to skončit tady...
Řekneš mi „seru na tebe“ do očí?
- Říkám to všem. - Nedělej to přede všemi.
Jsme přátelé, ne všichni. Tohle je rodina.
Přátelům to neříkáš.
Chováš se hloupě, Kayleigh.
Řekni to jí. To je můj názor. Nemělas to dělat.
Ona fakt řekla „seru na tebe“. Jo, řekla.
Takhle se s přáteli nemluví
ve skupině.
To bylo špatně. To svým přátelům neděláš.
Ale musím vám něco říct.
Khanyi může 20krát svléknout kůži, ale pořád zůstane hadem.
- Jasně. - Je to had, to vám řeknu.
Jsem vedle ní opatrná.
Co?
Jak jsme se sem dostali? Kdy se to stalo?
Určitě se tu děje něco, čemu nerozumím.
Líbí se jí to, jsme královny, navzájem si kryjeme záda.
Když mě napadali,
tak kdyby Khanyi byla kámoška,
proč nepřišla a neřekla mi: „Annie, hele,
máš vůči Zari výhrady, ale bude to tak a tak.“
Ne, jen tam seděla,
- a koukala, jak po mně všichni jdou. - Páni!
Khanyi jen pomlouvá
a dává si pozor, aby hrála svoji hru.
Nikdy nevíte, co kde vykládá.
Když s vámi sedí, je to fajn. Máte pocit, že v ní máte oporu.
Když sedí s někým jiným, tak v ní má oporu on nebo ona.
Khanyi se nedá věřit.
Annie není v poslední době spokojená se svými přáteli.
Pořád se jí na něco ptají.
Bez ohledu na to, jak odpoví, pořád se jí ptají,
jako by znala odpověď,
nebo si myslí, že lže, nebo...
Je to dost stresující.
Dejte mi pokoj. Nechte moje manželství na pokoji.
Řešíme vážný životní problémy.
Už ani nevím, kdo je ve skupině můj kamarád.
- Otče Andile. - To jsou věci!
Idibiovým hodně fandím,
a když jsme naposledy konverzovali u stolu,
u jídla, bylo to na jejich svatbě.
Takže chci vidět, kam je dovedla svátost manželská,
a taky se s nimi chci pobavit.
Ano, je to tak, s Andilem k sobě máme hodně blízko,
je jako starší bratr.
Kdo je starší... Ty jsi starší sestra. Nejsem starší bratr.
- Jsi starší než já. - Jo, ale ty jsi moudřejší.
Nebyla jsem si jistá, jestli chci být na téhle večeři,
protože přátelství s Annie je jednostranné.
Pokaždé, když jsem pozvala Annie,
nebavili jsme se o normálních věcech.
Proto říkám: „Co dnes večer budeme probírat?“ Na rovinu.
Ahoj! Koukám, že je vám tu dobře.
Ahoj. Jak se vede?
Důvěra, kterou má ke mně a Khanyi,
se úplně vyčerpala.
- Jejda! - Hej, jdeme.
- Kayleigh. - Jak se máš?
To, čím si Annie právě prochází, není žádná legrace.
Slyšet drby o tom, že váš chlap spí s jinými ženami,
není nic, co by se mělo brát na lehkou váhu, zvlášť ne od přátel.
Jestli nás pozvali, znamená to,
že je to úžasné místo a všechno je tam prima.
Khanyi, Swanky a Nadia musí mít větší porozumění
a musí přemýšlet,
co se teď doopravdy v Anniině životě děje.
Všichni nerozumí vašim přízvukům.
Musíš na nás po nigerijsku, v Pidgin a jednoduchou angličtinou.
Oni možná taky nerozumí našim přízvukům.
- Ne, já vím. - Vážně?
Annie, občas se na tebe podívám a říkám si „Jo. Chápu.“
Ale nevím, co jsi právě řekla.
Mluvím anglicky a částečně umím i afrikánsky.
Vážně nic moc, asi se musím naučit Pidgin.
Jako Innocent, většina jeho skladeb...
- Většinou zpíváš v Pidgin. - „Target You“, to je moje oblíbená.
Není tam Pidgin English?
Je, protože říká: „Nechci být nevěrný ani vet.“
- Netušil jsem, co je „vet“. - Pervert.
Jako když tě někdo obtěžuje, když ti pořád posílá...
Takže „úchyl“?
Posílá ti fotky pinďoura, posílá ti... Nechci být věrný úchyl.
„Target You“ je má oblíbená skladba od 2Baby a můj oblíbený řádek praví:
„To, jak po tobě jdu, představuje trend mojí lásky.“
Myslím, že ta skladba vypráví...
o nejpravdivější formě lásky, kterou mezi ním a Annie nevidíme,
kterou většina nevidí.
Jste obrazem dokonalé nedokonalosti.
Kouknu se na vás a myslím si: „Víte, tohle bych chtěl.“
Chci někoho, s kým můžu zestárnout.
Proč se nevrátíš k některé z matek svých dětí?
Díval jsem se na jednu komedii,
kde chlapík přišel za jednou ženou a ona říká:
„Jsem ráda, že na všechno jdeš zpříma. Co bys chtěl?“
Ten muž řekne: „Chci tři děti.“ A ona: „Ne, dvě děti.“
A je to vyřešené.
Vyjednali si to.
Bylo to obchodní jednání.
Takhle se já dívám na manželství
a takhle se dívám na vztahy, prostě platí,
- ať si každý řekne, co chce. - Jo.
- Jsem trochu jiný. - Chci jen píchat!
- Prostě to řekni. - Zlato, mluvíš sprostě.
Trochu se to vymklo.
Upřímně nechápu, jak jsme se od 2Face
dostali až sem.
Budu se milovat jen s tím, koho miluju.
Ale píchat můžu, když si to vyžádá moje chlapská přirozenost.
- Je to oboustranný. - Počkej, promiň, počkej.
- Říkáš, že můžeš... - Neříká teď.
To říkáš konkrétně sám k sobě?
Proč to Innocent říká? Co to dělá? Proboha.
Jako kdyby chtěl Annie fakt naštvat.
Ať se vám to líbí, nebo ne, muži jsou takhle nastavení.
- Muž by miloval ženu až do pekla. - Na sto procent.
- Ale pak někam zajde... - Jo.
... a jeho péro si něco usmyslí...
Ne jeho mozek, jeho péro. Je to samostatná entita.
Prostě, ať na to koukáte tak, nebo onak, bude píchat.
I když je ženatý?
Ale ta osoba ho vůbec nezajímá.
Jen chce uvolnit tlak.
Ptá se, jestli mluvíš obecně, nebo o sobě?
- Tomuhle věříš? - Tomu věřím.
Jsi takový, nebo jde o názor?
Nebudu lhát, ale jen když ho slyším,
je mi z toho nějak trapně.
Co to říkáš?
Není možné, aby to, co teď říká, myslel vážně,
ale v reálu to myslí vážně!
Nemůžu tomu uvěřit.
Myslím, že si nerozumíme. Takhle se cítíš?
Říkám, co cítím a co si myslím.
- Přesně to říká. - Takhle argumentuju.
- Ne, počkej. - Ve vašem vztahu?
- Moment... - Tohle si myslím.
Tohle řekl! Ne... Radši toho nech.
Někdo tě ubodá.
Nemusím to být zrovna já.
Nemluví o sobě. Mluví o chlapech.
- Ale já... - To jsem říkal.
- Vím, že je to... Přirozenost. - Chlapi jsou tak nastavený.
Jo.
To jsem se vám snažil vysvětlit.
Ale Nadia se snažila být vtipná
a myslím, že to bylo dost neuctivé.
Víš přesně, o čem mluvím, a stejně se chováš jako hlupačka.
- Pardon, musím na toaletu. - Jo.
Upřímně a na rovinu, cítila jsem se nepříjemně.
Proč se to vždycky musí točit kolem mého vztahu?
- Jestli někde jsem, tak... - Nadio. Dej mi chvilku.
Poslouchám. Vteřinku.
Já to nechci... Protože...
To myslíš vážně? Dobře.
Nevím, kde se v Nadie bere ta troufalost
vést takovýhle rozhovor,
tím spíš s ohledem na minulost Idibiových.
Všichni víme čím si museli projít.
- Rozjíždí konverzaci? - Nechci tenhle problém.
- Já ho nevytáhla. - Ale tlačíš na to.
- Ne. On mluví. - Mám přestat mluvit?
Jak, když mluví on? Já nic nedělám.
Co to dělám? Nic nedělám.
On mluví a on sám o sobě předává informace.
Nevložila jsem mu do mozku žádný spouštěč,
aby ze sebe sypal tyhle nesmysly.
Byl to naprostý nesmysl. Nemohla jsem tomu uvěřit.
- Co mám dělat? - Přestaň vyslýchat.
Nevyslýchám! Nic neříkám!
- Přirozenost je... - Jak vyslýchám?
Annie odcházející od stolu
je prakticky Annie, co se odtrhává i od svých přátel,
protože pozvala lidi, kterým důvěřuje a které má ráda,
aby se vypořádala se svým manželem.
Není to, jak to vypadá.
Co? Není to moje vina. Neházejte to na mě.
Ne, to není má vina. Ne.
To je nádhera.
Nejsem milovnice přírody
a Swanky pořádá večeři venku.
Od dnešního večera si slibuji, že se dozvím,
že je to s Luisem a Zari trochu lepší,
protože mám dobrý vztah s Bonang.
- Ahoj, děvče. - Ahoj.
A taky Swanky chce, abych Zari líp poznala,
protože asi budou kámoši.
- Swanky! - Vidíte, že král je v domě!
Jak se máte?
Jestli něco umím, tak propojovat se s lidma,
takže můj dnešní program je důvěrně seznámit svý kámoše.
- Ahoj! - Ahoj, fešando!
Jsem docela nervózní, protože nevím,
jak to dopadne, když jsou to noví lidi.
Trochu úzkost.
- Na zdraví! - Vítejte v domě.
Moment, proč jsme se sešli?
Dobrá otázka.
Vždycky je to kolem lásky a štěstí a seznámení se všema lidma.
Jak se všichni máte...
A taky musí být všechno otevřené a jasné,
žádná nevyřešená témata.
Po mém rande s Diamondem
a rozhovoru o jeho vztahu se Zari
jsem v jejím případě lehce nejistá.
Buď bych ji měla mít ráda, nebo neměla.
Ale nic mezi tím není.
Je to něco jako hodně velký slon v místnosti.
Dostaneme se tomu na kloub. Nemůžu se dočkat setkání s Luisem.
Ahoj, fešáku.
- Ahoj! - Jak se vede?
Swanky mi neřekl, kdo přijde na večeři.
Je tu Bonang, takže je třeba se omluvit
a vyřídit to dřív,
než se to vynoří nebo než to někdo vytáhne.
Proč máš snubák?
- Je to večeře. - Jo, jasně.
Projevuju se.
Pro tebe všechno. Rád tě vidím.
Objímání mi jde skvěle. Luis.
O situaci Luise a Bonang vím z Namibie.
Cílem mého pozvání pro Luise je, aby se mohl setkat s Bonang.
Mohli by přece být pohodoví přátelé.
Luisi, jak se máš? Jsi celebrita?
- Páni! - Nebo jsi jen takhle v pohodě?
Snažím se někam posunout.
Co děláš?
Produkuju, režíruju. Dělám televizní pořady.
- Mám MCC. - Jasně, to je super.
Dělám i akce.
Pozval jsem Bonang, aby jako celebrita ozdobila
ve Windhoeku Týden módy.
Byly pozvané i další celebrity.
Bonang dorazila do hotelu
a řekli jí, že ten pokoj, který jsem rezervoval, nebyl potvrzený,
a tím pádem si ho rezervoval někdo jiný.
Jasně, že jí to neudělalo radost.
Druhý den jsem ji posadil do letadla a letěla zpátky do Jihoafrické republiky.
- Počkej! - Dobře, dobře.
Tohle je ten váš spor s Bonang.
- Počkat. Dejte mi šanci. Ne! - Co to bylo?
- Styď se! - Vysvětlím vám to.
Pro mě je důležité, abych vysvětlil, co se stalo,
protože mám pocit, že to, co se stalo, si nezasloužila.
Byla to moje první akce. Bylo mi 23.
A přiletěl jsem s minimálně 30 lidma.
Co to bylo za akci? Můžu to vygooglit.
Jmenovalo se to MTC Týden módy Windhoek.
A na té akci, kde jsi měla mluvit,
pršelo, takže jsme museli celou tu stavbu přesunout
na jiné místo. To byl stres.
Pršelo, nebylo to proto, že jsem neměla květiny...
Ne, pršelo, jo.
Ale taky víš, že se umíš rozčílit.
Takže se omlouvám, upřímně se omlouvám.
Upřímně... Takže to nebyla moje chyba?
Nebyla to tvoje chyba, vůbec ne. Nikdy jsi za to nemohla.
Říkals, že jsem prý odešla, protože jsem neměla květiny.
Swanky slyší, co chce slyšet.
Zdá se, že řekl Bonang špatnou verzi
a všechno překroutil.
Byla to moje vina, na sto procent.
- Déšť. - Déšť, byl to déšť.
Luis sem nesmí tahat lži.
Jasné? Ne.
Když hovoříme o přátelích a kdo se ke komu hodí,
dovolte, abych řekla, co se stalo na lodi.
Na lodi jsem se Annie zeptala: „Jak to jde se Swankym?“
A ona povídá: „Jo, počkejte. Musím si přehrát hlasovou zprávu.“
A pak říká: „Na té hlasové zprávě má roztřesený hlas,
jako kdyby chtěl brečet.“
Vykládáš jí, jak nechápeš,
co se mezi vámi dvěma pokazilo a všechny tyhle věci.
Jen jsme poslouchali. Bonang je můj svědek.
- Ano. - Byla jsi tam?
Jistě. Na lodi jsme byly tři.
Jsem velmi zklamaný, že pouštěla tu hlasovou zprávu,
co jsem jí poslal, protože v té chvíli
jsem byl hodně zničený, jestli mi rozumíte.
Co se to s mou holkou děje?
Tak ona ji vlastně moc přehrát nechtěla.
Tlačila jsem na ni, nebudu lhát.
Jako: „Co se stalo? Proč nic neříkáš?“
A ona mi řekla pravdu. Tedy část pravdy,
že jste vy dva v Lagosu organizovali akci.
Jednal jsi za jejími zády a zorganizoval to, aniž bys jí řekl.
- Byla s manželem někde jinde. - Super.
Všechno rychle vyjasním a nebudu nijak mlžit.
Annie, nikdy jsi žádnou akci neměla.
Jediná akce, cos měla, byla tvá svatba.
Netýká se tě to, klid.
Vymyslel jsem ten nápad a sdělil ho tvému managementu.
Management to prošel, tys přijala
a dohodli jsme se to udělat spolu.
Annie není přirozeně zvyklá reagovat telefonátem, SMS, čímkoliv.
Večer jsem volal manažerovi,
pak hned volala Annie.
Můj manažer vzrušeně zvedne telefon. A já jsem tam taky.
Volá Annie,
takže můžeme všechno probrat a dokončit to.
Když zvedl manažer telefon,
tak to první, co mu Annie řekla, bylo: „Ahoj.
Vím, že máš Swankyho rád, ale v týhle chvíli
tu akci chci uspořádat sama.“
Manažer řekl: „Ne, nemůžeš takovou akci uspořádat sama,
protože s tím nápadem na akci přišel Swanky.“
- Ona nevěděla, že tam stojíš? - Jo, nevěděla to.
Manažer mě okamžitě ztišil.
Poslal jsem manažerovi zprávu: „Jestli mě nedáš nahlas,
tak se rozčílím tak strašlivě,
že to nikdo, ani ty, ani 2Face, ani Annie to nepřežijete.“
Páni.
Tohle jsem netušila. Nevěděla jsem, kam až to došlo.
Je toho tolik, co o nich nevím,
a když narazíte na osobu, která toho o vás ví tolik,
může vás to doslova zničit.
V tu chvíli jsem se rozhodl,
že s ní nebudu komunikovat, že už o tom nebudu mluvit.
Rozhodl jsem se do toho jít a udělat si vlastní akci.
A jak víte,
byla to ta největší věc na kontinentu, bez tebe, Annie.
Nikdo si nevšim, žes tam nebyla.
Tak si se mnou teď přestaň hrát.
Víš, jak jsem mocný. Nedělej to.
Od té tajemné Khanyiiny párty přemýšlím o Fantaně,
ještě jsme neměli příležitost si spolu popovídat.
Chci vidět, kam by to přátelství mohlo zajít.
Jak jsem říkal, minule jsme se bavili a komunikovali...
Jo.
... a pořád se chci sejít, mezi čtyřma očima,
bez holek, bez kluků, bez tohohle dramatu.
Děje se spousta věcí. Chci šanci být jen ve dvou, ty a já,
- líp se poznat a tak. - Dobře.
- Jsi pro? - Poznat se jako přátelé?
Jen tak se sejít?
- Jako jak? - Já nevím!
Mám ráda lidi, kteří jsou přímočaří.
Chci se prostě jen tak sejít a uvidíme, co z toho bude.
- Jasně. - Od toho se odrazíme.
Nevím, co si o tom myslet,
protože Luis je opak toho, co mě obvykle zajímá.
Je moc měkký a jemný
a mám pocit, že s ním můžu manipulovat, ovládat ho.
A já... prostě nevím, ale možná to potřebuju.
- Ale musíš to naplánovat. - Musím to naplánovat.
Ale pohodovou akci.
Mrknu se do telefonu, uvidím, jak na tom jsem,
- a od toho se odrazíme. - Tak jo.
- Kde jsou ti dva? - Nemám tušení.
Máme si dělat starosti?
Já nevím. Luis se mi nelíbí. Moc mluví.
Ach jo.
- A nemám ráda svalnaté chlapy. - Tos neříkala.
A je to lhář.
Ohledně té akce?
„Ano, promiň, to ten déšť, nemůžeš za to.“
- Běž do prdele! - Tak proč jsi nic neřekla?
Nemám energii diskutovat
- s lidmi, co si mě objednají. - Okamžik, zlato...
Nelžete o mně, protože jsem celebrita,
nebo jak mě vidíte, když jsem v televizi.
Lidem to překládá špatný obraz.
Neodešla jsem z té akce naštvaná.
- Kdes byla? - Ten déšť...
Tamhle je oheň.
Proč? Aby to bylo útulnější?
Hledala jsem pro tebe oheň. Teď máš deku.
B už si na mě něco vymýšlí.
Trvalo vám to věčnost.
Myslím, že Luise zajímá Fantana,
ale momentálně je mi to jedno, protože vím, kde je Fantanino srdce.
Zari, dovol, abych to tu řekl na rovinu.
- Jakou rovinu? - Páni, co...
- Protože se mi nelíbí ta blbost. - Já vím.
A chci, aby všichni měli jasno.
Jakmile Swanky začne mluvit o mně a Zari,
už vím, že se jí Swanky chystá říct
o mém byznysu s Diamondem.
Fantana s Diamondem dělá na nové písni.
Funguje to mezi nimi.
Cítím se trochu divně, teď jsem mluvil s Fantanou,
že bychom mohli jít na rande,
a teď jsme Fantana a Diamond,
takže jsem ve zvláštní situaci.
Na rovinu. Víte, že ty a Diamond jste si sympatičtí,
a jedete si ve svým.
Slečno Zari...
Proč se ptáš?
Musím se tě zeptat, protože nechci válku.
Nechodím s ním.
Nechci násilí!
- Násilí, no tak! - Nejsem s ním.
Jo, přesně.
Myslím, že s Fantanou a Diamondem neudělám nic velkýho,
protože s tím chlapem nechodím.
Jen doufám, že na tebe nevytáhne Nadiu.
Co je „vytahování Nadii“?
Já nevím.
S Diamondem je to tak, že když jsem poblíž,
žádná jiná ženská neexistuje.
- Jo, to jsme už řešili. - Jasně.
Protože jsi máma jeho dětí.
Vždycky vytahuje skutečnost, že je otcem jejích dětí.
Mám pocit, že to všichni ví a že to chápou,
a nevím, proč se toho pořád drží.
Já a Diamond jsme napořád jako dvě hrdličky.
Kdyby mi teď byla zima, tak by mě zahříval,
- nebo by... - Jo.
Takže, když tu tak sedíš, jaký z toho máš pocit?
Je mi to fuk.
- Vždyť toho kluka ani nemáš ráda. - Jo.
- Ani toho kluka nemáš ráda. - Ne.
Zaprvé, jsem mladá, jsem naprosto v pohodě. Je mi to jedno.
Víš, že Diamond s někým chodí?
Víš, kolik lidí z těch, co s nima chodím, tu sedí?
Víš, kolik je to lidí?
Víš, s kolika chodím? Se čtyřma!
Cítím, že chtěla říct něco, co mě vytočí,
nebo mě vyhodit z konceptu, ale s Diamondem máme dohodu,
že si můžeme dělat, co chceme.
Diamond mi řekl, že problém je, že když se
chce pohnout dál s nějakou jinou,
tak s tím máš problém ty.
- Tohle řek. - Diamond je mizernej lhář!
- Říká to, aby ses cítila dobře. - Ne.
Ale když Zari vejde do pokoje, tak si tě nebude všímat, Fantano.
Znám tátu svých dětí. Je to chlap.
Potřebuje jít svou cestou, ale dává ti pocit bezpečí.
Ne, to ne, protože Diamond našel soupeřku,
protože to, co dělá on mně, dělám já jemu.
Já Diamonda nemiluju. Je to městský kluk a já městská holka.
Uvidím dalšího chlapa s deseti řetězy
a na Diamonda zapomenu.
Fajn, narazila kosa na kámen.
Když může mít naráz pět holek, můžu já mít čtyři chlapy.
Jo, dokonalá partnerka.
Jen chci říct, abys nebyla další Diamondova bokovka.
- Ne! - Ne! Já a Diamond jsme kamarádi.
Nejsem žádná bokovka.
- Nebuďte další Diamondův úlet. - Ne!
Nejsme!
- Moment, nechte... - Lidi se musí soustředit na její hudbu.
Nechci, aby byla Fantana známá jako Diamondova bokovka,
protože je velmi talentovaná.
Měla by být známá především pro svou hudbu.
On chce být další na jejím seznamu?
- Máme seznamy. - Víš, jaký mám seznam?
Ženský mají seznamy.
Myslíš, že chlapi jsou jediný...
Zlato, mám seznam chlapů, se kterými jsem se jednorázově vyspala.
Nikdy takovou ženu nesnižuj, proč bys měl?
Podle jaké normy? Kdo ji určil? V jaké éře?
Dávám na ni pozor.
Hej! Nemluv blbosti!
Kdyby to byl on a já s ním byla ve studiu,
asi by neměl problém.
Fantano, fakt?
- Jsem mladá! - Představ si, že zničehonic
chceš vykládat ženám o aktivitách jejich vagín.
Jestli se s ním chceš vyspat, v pořádku.
Zari nechce, aby se to stalo před ním.
Nerozčiluj mě.
To říkáš teď, ale společnost to tak brát nebude.
Společnost? Jsou to jejich vagíny!
- Nebudou se soustředit na její hudbu. - Ne. Jakou hudbu?
- Zaměří se na skandál. - Nemusí to řešit.
- Koho to zajímá? - Přesně.
Je tu kvůli hudbě, aby se soustředila na hudbu.
- Můžou se soustředit na obojí! - Ne, nemůžou!
Za co vlastně bojuješ, Luisi?
Bojuješ za to, aby se Fantana soustředila na svou kariéru,
nebo aby Fantana měla dost prostoru pro tebe.
Nechci být spojovaný s nějakým sexuálním skandálem ani...
S jakým skandálem, zlato?
Ošukala jsem největší hvězdy v Africe. A pořád jsem tu.
Který muž má větší péro než její hudba?
Nemel kraviny!
Co to znamená?
Nevytahuj tady ty svý blbosti, to to znamená.
Bonang se snaží, abych vypadal, jako že se snažím ovládat Fantanu.
Snaží se ze mě udělat misogyna.
Snaží se mě vykreslit jako
typicky afrického muže, který neuznává práva žen,
a to není můj případ.
Chápu, že o mně lhal,
vytahoval ty samý blbosti a měl k tomu stejný přístup.
Takže je to spíš tohle. A teď slýchám...
Nechoď nám sem lhát o lidech,
nevymýšlej si, co tě napadne...
Dobře, uklidni se, sestro. Nebudu se do toho plést.
Dám si kuře.
Bonang má nevyřešený vztek.
Potřebuje ze sebe vybít energii, ale vypouští ji špatným směrem.
Luisi, pochop, že tohle není jen to zatracený téma, chápeš?
Je to lhář. Chce podsouvat ženám role.
- Přiznává víc, než tušíme. - „Muži tě znají jen kvůli skandálu.“
Mám pocit, že jsme to vyřešili,
ale ona to teď vytahuje znovu.
- Fantano. - Ano?
Ne, holka.
Co je to? Může se vrátit do pouště...
Do pouště?
Když si na mě Bonang přisazovala, bylo to v pohodě,
ale když zmínila mou zemi, začal to být problém.
Třeba budete s Luisem řešit své problémy.
- Nebudu. - „Nebudu je řešit,“ chtěla říct.
Omluvil jsem se. Už se omlouvat nebudu.
Nežádáme tě o to.
Omluvil jsem se, mockrát, ale ty mě neslyšíš.
Lidé v Namibii ví, že to tak bylo.
- Takže tam venku... - Můžu zavolat někomu do Namibie.
- Zavolej někomu, poznáš pravdu. - Chci, abys mi řekl, s kým jsi mluvil.
To udělám.
Přišel jsi a řekl jsi, že ses omluvil, ale ne za ty lži.
Jaký lži?
- Neomluvil ses za lži. - Omluvil.
- Řekl jsem, že mě to mrzí. - Ale lhal jsi.
- Musel ses omluvit... - Jak můžu lhát, když je to pravda?
Řekl jsem pravdu. Máme důkazy.
- Kde? - Tam venku, je to online.
- Kde? - Pošlu ti odkaz.
Pošli ho hned.
Teď to neudělám. Jsem tu kvůli Swankymu.
Večeře se právě teď změnila ve válečnou zónu.
Tohle je docela...
- To je blbost. - B, počkej, uklidni se.
Musíš počkat. Počkej!
Díky vám. Díky vám všem. Dobrou noc.
Teď je to pekelně hektické.
Nemůžu ani na nic šáhnout.
Všude někdo je.
Tak říkám: „Můžu dostat další šampaňské, prosím?“
Překlad titulků: Petr Miklica