Upřímně řečeno, zdá se, že všichni Zariinu párty zničili.
Celá tahle skupina potřebuje dovolenou
a myslím, že řešením by mohl být výlet do Kapského Města.
Je to skvělá možnost,
jak si přátelé mohou užít volno.
Výborně!
Kapské Město je jako Wakanda.
Kapské Město znamená luxus, jsou to kulinářské zážitky,
je to pláž, jsou to ochutnávky vín,
plavání, jachty. Tohle potřebujeme.
Nápad na výlet do Kapského Města vychází ze skupiny kolem Zari,
kde to nejvíc vřelo.
Doufám, že si to všichni vyříkali,
a jestli ne,
tak až budeme na moři,
asi někdo zmizí.
Hele, nechci žádný kecy.
Tenhle týden nechci Luisovy kecy.
On a Swanky se do toho opřeli.
Myslím, že Swanky má pravdu, když se snaží bránit čest druhých.
Obvykle jsou to ženy, kolem kterých se ve skupině točí drama.
Swanky a Luis si ty svoje blbosti musí vyřešit,
protože já vím, že takový Swanky není.
Je mimo svou roli.
AFRICKÁ ZLATÁ MLÁDEŽ
Od té Zariiny akce jsem se Swankym nemluvil.
Jedním z důvodů, proč jsem tu, je debata. Promluvme si.
Swanky a Luis, oba dva jsou tady, v Kapském Městě,
takže můžeme použít
protilátku na všechnu negativní energii.
- Kde je Annie? - Snad do půlnoci dorazí.
Annie asi nikde necestuje. Doufám, že přijde, fakt jo.
Ale vyhlížet ji nebudu.
- Swanky bude poslední. - To každopádně.
Ty pozdní příchody mě nebaví.
Swanky vždy chodí pozdě.
Jestli se tak dlouho oblíká,
nebo ho prostě baví přijít do místnosti poslední,
protože už všichni sedí a on může říct: „Jo, tady jsem. Jsem Swanky.“
Jak víte, velkej šéf je v domě.
Král stylu musí přijít ve velkém stylu.
Konečně!
Ahoj, Kapské Město!
Jak se vede?
Myslím, že když se Luis snaží zapadnout do skupiny, chová se divně
a, stejně jako Swanky, není jediný, kdo to podělá.
Když mě nerespektuješ,
připrav se na cokoli.
Mám pocit, že Kapské Město je pro nás šance najít k sobě cestu.
Myslím, že jsme spolu bojovali a teď je čas to jako přátelé napravit.
A taky najít v Kapském Městě mámu dítěte.
- Pro ty, co se snaží oplodňovat. - Mějte děti.
Od Zariiných narozenin se stalo dost dramatických věcí...
- Jo! - ... rozhodně máme co probírat
v případě Luise a Zari,
protože on začal reagovat na energii, která tam nebyla.
Tak jsem se rozhodl koupit Luisovi dárek
a chci mu ho dát tady.
Dobře, hezky! Vy jste se od mých narozenin smířili.
Kde jsem byla? Proč mi nikdo nic neřek?
Prosím otevři to, kdyby to byla bomba.
Swanky říká, že má dárek,
a není ani v tašce od Louise Vuittona, ani v zelené tašce Gucci.
Už to je podezřelé. Adidas?
- Musíš ho otevřít a ukázat všem. - Ukaž všem.
- Co je to? - Propána.
„Je v tobě 78 lidí. Buď skutečný.“
Kdo vynaloží takové úsilí, aby dal někomu tak podivný dárek?
Říznu tak hluboko, abys o té věci přemýšlel,
abys ji nosil celý den, abys chtěl, ať ji každý vidí.
Chceš mě ponížit.
Díky.
Díky, Swanky.
Ty mnou přímo opovrhuješ. Házíš stín jako strom.
- Na mě stín jako strom. - Zari, nedělej scénu. Je to dárek.
Viděl jsem, jak Luisovi klesla brada.
Bylo to divný, kámo, nebudu lhát.
Je mi tak trapně, že se na Luise nemůžu ani podívat.
- Swanky. - Jak je to divný?
- Takhle divný. - Jeremiahu.
Je to děsně malicherný.
Prakticky je mi jedno, jak to bere zbytek skupiny,
protože já jsem ten, koho znevážili.
Nikdo mi neřekne, jak reagovat znevažování.
Padám odsud. Tohle je fakt divný.
- Je teď tak malicherný. - Je tak malicherný.
Je tak malicherný.
Tohle potvrzuje, co jsem si myslel.
Nechce mě vyslechnout.
Tohle je jako třetí stéblo, tohle je hřebíček do rakve.
Říkám si: „Fajn, v pohodě.“ Tak to je, protože ne každý je jako ty.
Večeře u Zari byla naplněna dramatem
a Luis si rychle získal pověst problémového jedince.
Tak jsem ho pozval, abych zjistil, odkud se ta pověst vzala.
S Luisem bych chtěl řešit
tu situaci s vajíčkem na Zariině párty,
protože to, jak se to vyvinulo,
mi prostě nějak nesedělo.
Nku-lu-le-ko!
Po tom, co Swanky předvedl,
se těším na nějaký oběd, který bude prostý všech dramat.
Jde sem Fantana.
Chci vidět, jaká je, když není poblíž Swanky.
- Ta včerejší večeře, cos dělala? - Prý máš dárek.
- Dostals dárek? - Od Swankyho.
To je hezký. Polibek od kamaráda.
- Je to divnej dárek. - Žádný líbání nebylo.
- Je to divnej dárek. - A vzal sis ho?
Co jsem měl dělat? Vyvádět?
- Musels to udělat. - Díky.
Myslím, že jsi udělal spoustu věcí, které ho dráždí a otravují.
Co třeba?
Prý jsi Zari na její narozeniny požádal o vajíčka.
To je pro mě novinka.
Upřímně, nemyslím si, že by Luis chápal, jak je to divný a zvláštní,
požádat ženu o vajíčka.
Rád bych věřil, že jsme kámoši, ne?
Takže jako kámoš uvěříš tomu, co se říká v ulicích,
a už mě za to soudíš. Víš, co tím chci říct?
Aniž bys se mnou promluvila, abys pochopila, odkud to vzešlo.
- Dobře. - Dokonce ani sám Swanky,
přitom netuším, kde to on vzal,
- ale nikdy jsem nešel za Zari a neřekl... - Od Khanyi
to šlo k Zari, pak k Nadie, potom ke mně a pak ke Swankymu,
- takže o tomhle se bavíme. - Je to celý...
Zní to chaoticky.
Fantana si asi neuvědomuje
svou roli v celé té situaci mezi Luisem a Swankym,
protože je hodně zaslepená.
Je jako ovce, bude se řídit tím, co říká Swanky.
Je to ten typ člověka, kterého je snadné vést,
proto dost dobře nechápe, co se děje.
Jo, ale jestli je to tvá kamarádka, tak ji konfrontuj přímo.
Měla jsem prostě pocit, že je to divný,
a protože to říkali všichni, říkala jsem si, že je to třeba pravda.
Fantana jako by nepřemýšlela sama za sebe,
říká: „Ne, dovolím Swankymu, aby myslel za mě.“
Vypadá teď dost nechápavě.
Takže půjdeme do plážového klubu.
Jdete všichni?
- Přijedu za váma. - Jo, jasně, sejdem se tam.
- Zatím ahoj. - Dáme si pusu.
Hele, Rosette se do mě pořád naváží.
Občas ani nevím, jestli je to v legraci,
ale někdy je to věrohodný.
Takže Rosette mě pořád zkouší. Pořád říká podobný věci.
- Pokaždý odejde pryč. - Víš, co děláš.
Snažím se do toho dostat.
- Už zase. - Vydrž.
Rosette a já jsme nejlepší kámoši,
bez ohledu na to, co jsem si přál,
ovšem mezi mnou a Sebou jsou nějaký romantický pocity,
něco tam je, ale taky nevyřešený emoce.
Přidali jsme se ke zbytku skupiny na pláži
a je to fakt příjemný, moc hezký.
Bylo tam pár lidí, ale ne tolik
jako na druhé straně pláže.
Byli jsme na té hezčí straně pláže.
Je tu Andile. Dorazil dnes ráno.
- Vidělas ho? - Jo.
- A viděla jsem ho dnes přijet se Sebou. - Co se tam děje?
Podle mě nenápadnej trojúhelník.
Pro Diddyho je to typický. Fakt myslím, že je mezi nimi harmonie.
Jsou taková smíšená rodina, což je skvělé.
- Nadio, musím vypadnout ze slunce. - Dobře.
Má kůže a ten umělohmotný pytel, co mám...
- Takže ty, umělohmotnej pytel na pláži... - Hej, má kůže je důležitá.
Khanyino oblečení je směšné, omlouvám se. Má umělou hmotu od hlavy po paty.
Je horko.
Proč jsou všude polštáře?
- To je Khanyi. - To jsem já.
Ahoj, krásko.
Proč jsi takhle oblečená?
Khanyi vypadá jako černý pytel.
Swanky vypadá, jako by právě vylezl z Matrixu.
Hádejte, kdo je tady?
Copak nedostali zprávu, že je plážový den?
Sebo, co se děje mezi tebou a Andilem?
Nechodíte spolu?
Chodila bys s ním, kdybys znovu měla tu možnost?
Nemluvili jsme o tom, myslím, že musíme přijít na to,
- co dál. - Jo.
S Andilem se musíme pobavit o tom,
jestli jsme spolu, nebo ne.
Protože tam celou dobu byl.
To je asi důvod, proč v mém životě nikdo není,
protože on se postará,
abychom nikomu dalšímu nedali prostor do něj vejít.
Nechci dělat ukvapené závěry.
K Luisovi nechci dělat žádné závěry.
Zajímá mě on, ne to drama kolem něj.
Chci se o něm něco dozvědět.
To je nádhera.
Zari si mě na večírku vzala stranou...
Jo?
... a řekla mi o té situaci.
Poslal jsi za ní Khanyi, protože s ní chceš mít dítě.
Tak to nebylo.
Slyšel jsem tolik teorií o té situaci s vajíčkem.
Chci ji požádat o ruku, chci mít se Zari dítě,
chci, aby mi Zari odnosila dítě.
Kde se to všechno bere?
Zari zmínila, že má zájem o náhradní mateřství,
tak jsem požádal Khanyi o radu.
Takže jsem nikdy nepožádal Khanyi, aby šla do Zari.
Cítil jsem se trochu zrazenej a zklamanej,
protože jsem žádal Khanyi o diskrétnost.
Khanyi je ta osoba, která si to špatně vyložila
a teď v klidu dovolí, aby se Luisovi dělo, co se mu děje,
jako kdyby to sama nezačala.
Pro mě je to něco velmi osobního.
Je to něco, z čeho nechci, aby si dělali legraci,
anebo aby to zlehčovali, tohle je vážnější, víš?
Jde to víc do hloubky.
- Big Brother Africa před sedmi lety... - Jo.
- ... bylo mi 21. Měl jsem sex ve vile. - Jasně.
Jo, a pocházím z extrémně náboženského prostředí.
Takže když jsem vyšel ven,
exkomunikovali mě z farnosti.
To prakticky znamená,
že nemůžu mít žádný kontakt s nikým, kdo je součástí farnosti,
včetně vlastní rodiny a přátel, se kterými jsem vyrůstal.
Zůstal jsem sám.
Tys sedm let neviděl mámu a tátu?
Pravidla jsou taková, že nesmím komunikovat s nikým,
kdo je součástí farnosti.
Naposledy jsem slyšel hlas mámy a taky táty
loni.
Stárnou a mění se.
Začínají být jiní.
Chci říct, že za sedm let se stane dost věcí.
Jsou všechny spolu. Jo.
Po všech se mi stýská.
Tohle je pár věcí, které řeším,
takže když vytáhnu téma, „chci hned dítě“...
Snažíš se vybudovat rodinu...
- Nechci nic nahrazovat. - ... zaplnit prázdno?
Ne nahrazovat, ale zaplnit prázdno.
Proč lidi zakládají rodiny?
Někdo to dělá kvůli rodové linii. Jiní chtějí rozdávat lásku.
Je to všechno, cos říkal.
Mám tolik lásky na rozdávání, jestli mi rozumíš.
Kdo dává lásku tobě?
Já nevím.
Když sedíš sám doma,
kdo ti řekne: „Hej. Jsem na tebe hrdý.“?
Nikdo.
Krucifix.
Je toho tolik, co chci říct.
Je tu tolik okamžiků, které chci sdílet.
Úspěchů, které chci oslavit s rodinou,
ale nemůžu, takže je to takové... hořkosladké téma.
Jo.
V nejdivočejších snech by mě nenapadlo, co si Luis prožil.
Všechno teď dává smysl.
Luis radí Fantaně,
protože chce být pro někoho velký bratr.
Luis se zapletl do každé konverzace,
protože se chce cítit jako součást něčeho.
Luis chce děti,
protože chce vybudovat vlastní rodinu, kterou nemá.
- Vážím si tě. - Dík, žes mě vyslechl.
- Myslím, že jsi sakra úžasnej. - Dík, žes mě vyslechl.
Vedeš si dobře.
Budeš příkladem toho, že i ti, co se k tobě obrátili zády,
jednou řeknou svým dětem: „Podívej, jde do toho.“
Jak půjdeš za svými sny?
Když jsou sny to nejvýznamnější,
proti čemu tvoje rodina stojí,
co uděláš?
Luisův příběh mě hluboce zasáhl a uvědomil jsem si,
že miluju rodinu a stabilitu
a že existuje téma, které chci se Sebabatso probrat
a které jsem už příliš dlouho odkládal.
Dnešek je naprosto nádherný.
Nemůžu se dočkat ochutnávky vína,
ale Andile si mě vzal stranou, že prý si chce popovídat.
Myslím, že si asi někdo chtěl užít příjemné chvíle.
Flirtuješ a já poznám, kdy flirtuješ.
- S kým flirtuju? - Se mnou.
Nevím, co čekáš, že řeknu.
Je to divný. Co chceš?
Jsem připravený na vztah,
ale nikdy jsem nehledal.
Ale kdyby ano,
měl bych hledat blíž k domovu?
Jestli vím něco jistě, tak to, že teď chci být sám.
- Dobře. - Ale nevím s jistotou,
jestli je to spravedlivý důvod, proč chci s někým být.
Můžu ti bez problémů říct, že to není férový důvod,
proč být se mnou,
protože důvod by měl být, že chceš být se mnou,
ne to, že jsi osamělý.
Můžu ti říct tu nejšílenější věc? Nechci...
Neřekl bych, že je to důvod, proč chci být s tebou.
řekl bych... že je těžké být bez tebe.
Co s tím vším mám udělat?
Vždycky budu Andileho milovat.
Ale tam, kde teď jsem, potřebuju všechno, nebo nic.
Jo, potřebuju úplného člověka, nechci jen půl Andileho.
Nezasloužím si půlku.
Chci ho komplet, nebo nic.
Myslím, že by sis měl dát pauzu a přemýšlet o tom, co tu chceš.
Jestli uděláme tohle, nebo zkusíme tohle,
nemůže to být jako předtím,
protože víme, že to nefungovalo.
Sebabatso měla problémy s mým vztahem k Rosette.
Tohle je, jako by Sebabatso říkala: „Teď, nebo nikdy.
Buď všechno, nebo nic.“
Takže jestli to mám nějak podchytit, musím s Rosette mluvit.
Neflirtuj se mnou.
A taky musíš začít mít rád mé kamarády, jestli chceš, aby to fungovalo,
když já jsem nucená mít ráda Rosette.
Nejsi nucená mít ráda Rosette, musíš ji milovat.
Zapomeň na to. Tohle neudělám.
Víte, naše dynamika mezi mnou, Rosette a Andilem je zvláštní.
Pořád se to snažím nějak pobrat,
ale jo. Můžeme spolu jednou vycházet, jen teď ne.
Když na tomhle výletě vidím Sebu a Rosette, říkám si:
„Kristepane, doufám, že to nebude žádné drama.“
Ale s Luisem je to tak, že je králem dramatu.
Myšlenkami tu nejsem. O všem moc přemýšlím.
V duchu si přehrávám různé scénáře.
„Co se tu stane? Bude to jiná situace?
Bude to nahoru a dolů?“
- Ahoj. - Ahoj, lidi. Čau.
- Jak se máš? - Swanky!
Nepřekvapuje mě, že mě Swanky nepozdraví.
Je to vzájemné. Nepozdravíš mě, nepozdravím tebe.
Jdi svou cestou, já jdu svojí. Tak to je, jdeme dál.
Takže, Swanky...
Slyšel jsem o tom tričku.
Jakém tričku?
O tom, cos dal Luisovi.
Myslíš, že to pro něj bylo trapné a ublížilo mu to?
Trapné?
Khanyi potvrdila, že jí řekl, že chce mít děti se Zari.
Je to prostě směšné.
Ona je velkou součástí toho nedorozumění.
Khanyi má radost, když může šířit falešné informace,
a když to dělá, vykresluje Luise v barvách,
které... nejsou nejšťastnější.
Myslím, že kdybys znal skutečný příběh Zariina problému,
asi bys byl hodně zklamaný z někoho jiného, ne z Luise.
On ti lže.
Je to trochu složitější.
No tak se braň, ozvi se.
Oprav ten příběh, nenech to být.
Proč něco neřekneš, když jsou u toho všichni?
Čeho se bojíš?
Proč musíš zahánět lidi do kouta?
Mám prostě jen pocit, že se snaží ten příběh zmanipulovat,
aby to vyhovovalo jeho situaci.
Já se s pokorou ovládám
a říkám si „Nedělej to.
Nezačínej si znovu něco. Budou si myslet, že jsi cvok.“
Já Luise dobře neznám, ale nikdy bych nezvládl
poslouchat lži o sobě,
když jsem v místnosti.
Být daleko od ostatních
a jednoduše trávit kvalitní čas s Kayleigh nemá chybu.
Prožili jsme skvělých šest měsíců
a myslím, že mi došlo, že chci něco víc.
Je fajn být pro změnu pryč ode všech.
To, co snesete, má své hranice.
- Páni. - Je to perfektní na hubnutí.
- Zlato! - Co se stalo s Kayleigh?
Víš, ty věci kolem lásky jsou únavné.
Nejpodivnější na tom je,
že by mi to nevadilo dělat, ale pokaždé, když dělám něco romantického,
jako by Kaleygh nevěřila, že se to děje.
- Máš lokum? - Cítíš se příjemně?
- Vím, že jsou tvé oblíbené. - Díky, zlato.
Znám všechny tvé oblíbené věci.
Díky, zlato. Nevěděla jsem, že to víš.
Jak mě někdo přinutí k romantice,
a navíc, když na mě udeří s romantikou, člověk neví, jak se chovat.
Tak si to přeješ.
To je ale výhled!
Na tohle bych se mohl dívat pořád.
Zlato! Páni.
Miluju tě.
Já tebe víc.
Proč se chováš tak divně? Požádáš mě, abych si tě teď vzala?
- V čem by měl být problém? - Dělám si legraci.
Ne, v čem může být problém?
Ne, mohlo by to být velmi překvapivé.
Proč myslíš, že se bojím závazků?
Vždycky to uděláš tak, že to vypadá, jako bych se bál závazků.
Protože o tom nikdy nemluvíš.
Zkus to, co říkáš a děláš, promyslet.
- To dělám. - To neděláš, zlato.
Myslíš, že s tebou jen manipuluju?
Ne, mám pocit, že mi nikdy neřekneš, jaký bude další krok v našem vztahu.
Podle mě tenhle vztah dospěl do další fáze.
To je právě to. Mám pocit, že tam ta další fáze není,
že přešlapujem na místě.
A taky chci vědět, co s námi bude.
Máš vážně v úmyslu si mě vzít?
Máš vážně v úmyslu pořídit si dítě,
nebo, když o tom mluvíš, je to jen zábava a hry?
Kayleigh chce rychlopřetáčením posunout život kupředu.
Nechci se ženit, abych se rozváděl.
Nespěchejme, ale taky musím Kayleigh ujistit,
že jsem tu pro běh na dlouhou trať.
Máme tady lokum.
- Kruci, a ty musíš... - Mé oblíbené.
... probírat tyhle složitý věci. Ježiši.
Tos zařizoval ty?
Ty?
Před rokem nepatřil Quinton k těm největším romantikům,
ale vypadá to, jako kdyby někdo povýšil svou hru o level.
Dnes jsem požádal o schůzku Khanyi,
protože si myslím, že je čas
povznést svůj vztah s Kaleigh na jinou úroveň.
Khanyi mi pomůže.
Ví, kde v téhle fázi života jsem.
I když máme své vzestupy a pády,
Kayleigh má na můj život poslední téměř tři roky
pozitivní vliv,
takže bych rád věděl, jak můžu jako muž ujistit ženu,
že je pro mě ta jedna jediná.
- Díky. - Díky.
Tohle se ti nepodobá, dřív samá tequila a teď tohle.
- Vyzráváme. - Tohle z nás bude?
- Nemůže nám být pořád 12. - Máš pravdu.
- No a je pryč. Sníme to. - Najíme se, už jsem na to jídlo koukala.
- No a jak se máš, upřímně? - Jejda.
Víš, že mě ta osoba fakt zajímá.
Dala mi toho tolik.
Chci ji ujistit, co k ní cítím.
Kam tím míříš?
Jsem připravený na další krok.
Nikdy mě nenapadlo, že bych vedla s Quintonem takový rozhovor
o Kayleigh.
Otázkou je, jestli je to žena, se kterou bys mohl sedět
v 70 letech na verandě?
Haló?
Tohle je velký krok, říkám si. Myslíš, že dokážu vymyslet odpověď?
Tři roky, a pořád přemýšlíš?
Vím, že nejsem na ten velký krok připravený,
ale taky si myslím, že je čas, abych ji ujistil,
že nechci nikam jinam.
Že tu pro mě nikdo jiný není.
Jestli to můžu naplánovat, řekla bych: „Udělejme žádost o ruku nanečisto.“
Žádost o ruku nanečisto?
Nežádáš o ruku, je to nanečisto.
Víš, co vidíš před filmem?
- Něco jako upoutávka? - Jo.
A pak se rozhodneš, jestli ten film chceš vidět.
Je to vážný rozhovor s tvými blízkými o tom,
že se rozhoupeš a požádáš ji o ruku.
Páni, to zní jako manželství.
Jo, vidíš se jednoho dne jako moje žena?
Ale proč to musím dělat před lidma?
Má to větší váhu.
Hele, bude to trochu složitý,
protože Kayleigh si bude myslet, že se chystám požádat ji o ruku.
Takže tam nebude prsten,
ale jestli Khanyi ví, co obnáší, aby byla Kayleigh v klidu,
jsem nakloněn tomu, abych ji do toho klidu dostal, přinést oběť,
protože dokud nebude Kayleigh v klidu,
taky na to budu doplácet.
Když člověk dorazí do Kapského Města,
nesmí vynechat veselou okružní jízdu.
Luis a Swanky se k nám na lodi určitě přidají
a já nejsem někdo, koho je radno provokovat,
zejména na otevřeném moři,
protože už vás nemusí najít, když vás hodím přes palubu.
Swanky věří, že se Luis musí vymáčknout a verbálně se bránit. Před čím?
Děláte, jako by to byl nějaký velký problém.
To by měl vidět Swanky. „Swanky, to drama jsi ty.“
Swanky je jako kamarád velmi loajální,
ale pokud zrovna nejste objektem jeho přízně,
tak je to dost brutální.
Půjdu po tobě a chci krev.
Luisi, musím se obrátit na bohy z nebes, aby tě opatrovali,
protože právě teď a právě tady teď řeším ten bordel.
Luisi, jak se cítíš?
Co jsem proved tentokrát, Swanky?
Jsem ve skupině přátel a slyším:
„Ou, Luis říkal, že chce, aby mu Zari dala dítě.“
„Ne, takhle to není.“
„No a když to tak není, tak jak je to?“
Už se mockrát stalo, že jsme byli někde venku spolu,
přišla na přetřes tahle konverzace a byl tam Luis.
Očekávám, že když tam jste a lidi říkají tyhle věci,
který nejsou pravdivý, že byste je měli opravovat.
Proč nechat ve skupině šířit jed? S tímhle mám problém.
A tak si říkám: „Tohle pro mě není ten správný pocit.“
Víte, jak to myslím?
Chcete mi říct skutečný příběh?
O náhradním mateřství mluvím od prvního dne,
protože je to něco, co chci mít.
Takže Zari zmínila náhradní mateřství.
Říkal jsem si: „Ve skupině je někdo jiný,
kdo má taky zájem o náhradní mateřství.
Takže než jsem šel za Zari, byl jsem u Khanyi
a požádal ji o radu.
„Khanyi, myslíš si, že je pro mě dobrý nápad jít za Zari
a zeptat se jí, jestli jít do náhradního mateřství,
probrat to s ní...?“
Takže říkáš, že neposlal Khanyi, aby se jí zeptala.
- Neřekl jsem... - Požádal jsi Khanyi o radu.
A ona řekla: „Mimochodem, Luis mě požádal,
abych se tě zeptala, jestli ti nevadí mít jeho dítě.“
Ne.
Jsem teď tak zmatená z toho, co říkala Khanyi, co říkal Luis.
Proč by Khanyi říkala takovou věc?
- Nemyslíš, že tě nepochopila? - Jo!
Upřímně, za to se taky omlouvám, protože já takový nejsem.
Taky nemám pocit, že když je nějaký problém,
nebo nastane situace, která se tě týká,
a ty tam nejseš a nemůžeš se obhájit, že by mě to mělo zajímat.
- Jako že by... - Takže mám být výřečnější?
Jo! Protože ve finále, když tu budeš sedět
a dovolíš lidem, aby tě nechápali,
aby nerozuměli tomu, co říkáš, a bude to něco nepříjemného
pro celou skupinu a rozšíří se to jako divoký požár,
nakonec skončíš jako padouch, budeš vypadat jako ten špatný.
Swanky říká: „Jaký je tvůj příběh?“
Tak mi dodejte odvahu, abych prostě lidem řekl, co se děje.
Možná to pochopí.
Když jsem byl nahoře, díky Swankymu jsem si uvědomil,
že je důležité mluvit a nedusit to v sobě.
Chci vám všem něco říct.
Nebudeš nám zase nabízet sperma, že ne?
Mluv. Nechte ho mluvit.
Před sedmi lety mě exkomunikovali z církve.
Takže nemůžu mít kontakt s nikým, kdo je součástí farnosti,
včetně vlastní rodiny.
Celé tvé rodiny? Umřel bych...
Když strávíte tolik let života tím,
že nemůžete komunikovat se svou rodinou,
tak s kým byste měli komunikovat?
Jedním z důvodů, proč mít dítě, je založení vlastní rodiny.
Neumím si představit návrat do kongregace.
Znamenalo by to, že bych se musel vzdát „světského“ života,
a můj světský život je moje práce.
Je to složitá situace.
Hrozně rychle jsme usoudili: „Chce mít dítě.“
A k tomu hned tyhle a tamty závěry a...
- Nás do toho netahej. Mluv za sebe. - Swanky, ze všech lidí,
je na tebe hodně přísný.
Lidi si procházejí tolika věcmi a my o tom nic nevíme.
Vidíme to jen zvnějšku.
Luise chápu víc než cokoliv jiného.
Občas vynášíme nad lidmi rychlé soudy,
aniž bychom přesně věděli, čím si procházejí.
Dokud si nevyslechneme něčí příběh,
nesuďme.
Je v pořádku nečekat, dokud nenajdeš tu pravou,
než si pořídíš dítě.
Jestli máš pocit, že je tohle pro tebe vhodná chvíle,
tak do toho běž.
Nakonec stejně nikdo neví, jakou zátěž
nosí lidi na ramenou.
A proto je tak důležité se o tom bavit, mluvit s nimi.
Ne vždycky na to přijdeme sami.
Někdy potřebujeme malou jiskřičku, která nám pomůže
dostat se tam, kam potřebujeme.
Jsem rozhodně rád, že jsme se dobrali kořenů problému.
Na zdraví,
lásku a peníze!
- Na zdraví! - Na zdraví, lidi!
Cítím úlevu.
Ze srdce mi spadl obrovský kámen.
Mám pocit, že můžu začít s uzdravováním.
Otevírá se mi celý můj život,
protože lidi berou jako samozřejmost čas, který tráví se svou rodinou,
a nejde to vrátit zpátky, nemůžou tyhle chvíle vrátit.
Od poslední události
mám pocit, že jsme se zbavili veškeré negativity,
nepřátelství, dramatu, nedorozumění,
všechno je pohřbeno v moři.
Proč nemůže být život takový?
Koukněte se na to.
Afrika.
Fantazie!
Nebudu lhát.
Bojím se stísněných prostor.
Ten výhled je naprosto úžasný,
ale uvnitř jsem k smrti vyděšenej.
Takže dnes, lidi, budu váš průvodce.
- Jo, Swanky. - Vezmu vás až nahoru.
Doufám, že teď jsme se Swankym v pohodě, protože jít sem na kopec,
doufejme, nebyla žádná finta,
aby mě pak odsud shodil dolů.
Tohle je výhled. Páni.
Říkal jsem, že mám překvapení.
A je to tady!
No, připadám si velmi lehce,
může za to i včerejší večer.
Víte, co mám na mysli, všichni jsou v pohodě, všichni říkají:
„Teď si navzájem líp rozumíme“ a mám pocit, že je vždy dobrý nápad
tu a tam změnit lokaci.
Víte, jak to je, když občas cestujete někam se svými přáteli
a následkem toho zjistíte o konkrétní osobě mnohem víc,
víte víc o lidech, se kterými se stýkáte,
a to je prostě osvěžující.
Rozhodně se teď,
když jsme s Luisem vyřešili naše neshody, cítím o dost líp.
Jsou to dobré vibrace, dobrá energie, a já si říkám: „Jo, kvůli tomu jsem tady.“
- Není to úžasné? - Tohle je super. Ou.
Hele, představte si, že tu někoho žádáte o ruku
a dotyčný řekne „ne“. Jeden z nich umře.
Zřejmě hodí prsten přes zábradlí.
Nakede, to je ten okamžik, kdy s sebou máš mít prsten
a požádat Kayleigh o ruku. Ustupte, lidi. Hej!
No tak.
Zaujměte místa!
Víte, jaké to je, když se někde objevíte a nutí vás žádat o ruku.
Kayleigh, pojď. Naked něco má. Pojď.
Neví, jak pokleknout.
- Bude, zlato. - Říká se tomu nátlak.
Zůstaň tam. Přines mi telefon. Chci to vyfotit.
Mám pocit, že když si mě chce vzít, musí jít na jedno koleno,
ale to Quinton nikdy neudělá.
Panebože! Co se to děje?
- Proboha! - Vážně se to děje.
To není skutečný. To není možný.
Ten chlap je na kolenou, to není možný,
Ale vůbec nechápu.
Panebože!
Takže když Swanky řekne: „Nakede, měl bys požádat o ruku...“,
Řekni ano!
... říkám si: „Proč sakra ne?“
Překlad titulků: Petr Miklica