Det känns verkligen som att alla förstörde Zaris fest.
Hela gruppen behöver semester.
Jag tror att en resa till Kapstaden är precis det som behövs.
Det är ett härligt ställe där vänner kan ha roligt.
Framme! Kapstaden känns som Wakanda.
Kapstaden handlar om lyx. Det handlar om matupplevelser.
Det handlar om stranden, om vinprovning, bad och yachter. Vi behöver det här.
Resan till Kapstaden är direkt efter Zaris fest, där det var mycket dramatik.
Jag hoppas att alla har löst sina problem,
och om inte, och vi är ute till havs, så kommer nån att försvinna.
Jag vill inte ha nåt skitsnack.
Jag vill inte ha Luis skitsnack den här veckan.
Han och Swanky bråkar.
Jag tycker att Swanky gör rätt som vill försvara andras heder.
Det brukar vara dramatik mellan kvinnorna.
Swanky och Luis måste lösa sin skit,
för det här är inte Swanky. Det är inte alls likt honom.
Jag har inte pratat med Swanky sen Zaris fest.
Jag kom för att vi ska kunna tala ut.
Nu när både Swanky och Luis är i Kapstaden
behöver vi lite rökelse för att ta bort all negativ energi.
- Var är Annie? - Hon kommer till midnatt.
Jag förväntar mig aldrig att se Annie, men jag hoppas att hon kommer.
- Swanky kommer sist. - Så klart.
Jag är trött på det.
Swanky är alltid sen. Jag vet inte om det är kläderna,
eller om han bara älskar att vara den siste som kommer in,
när alla sitter ner, och säga: "Nu är jag här. Jag är Swanky."
Som ni vet har Don Dada anlänt.
Kungen av stil måste anlända med stil.
-Äntligen! - Hej, Kapstaden! Hur är läget, allihop?
Luis försöker passa in i gruppen och därför beter han sig jättekonstigt.
Swanky är inte den som står ut med sånt.
Om du inte respekterar mig får du ta konsekvenserna.
Här i Kapstaden kan vi komma varandra närmare.
Vi har bråkat mycket, men här måste vi bli sams, så...
...och hitta nån som vill bli mamma i Kapstaden.
- Ja. -Åt dem som vill bli gravida.
På Zaris födelsedagsfest var det mycket dramatik...
- Ja! - Jag hade absolut problem med Luis då.
Han började bråka om nån energi som inte fanns där.
Så jag har köpt en present åt Luis, och jag vill ge honom den här.
Så trevligt. Ni har blivit sams sen min födelsedag.
Var har jag varit? Varför har ingen sagt nåt?
Öppna inte. Det kan vara en bomb.
Swanky har en present, men det är ingen Louis Vuitton- eller Gucci-påse.
Det är misstänkt. Adidas?
-Öppna och visa för alla. - Visa oss.
- Vad är det? - Herregud...
"78 människor i dig. Var äkta."
Vem anstränger sig för att ge nån en så skum present?
Det sårar mig att du tänkte ut det här och gick runt med den hela dagen-
och ville att alla skulle se mig bli förödmjukad.
Tack. Tack, Swanky.
- Det där var riktigt elakt... - Lägg dig inte i, Zari. Det är en present.
Jag såg hur Luis tappade hakan.
Det där var elakt som fan.
Det är så pinsamt. Jag kan inte ens titta på Luis.
Swanky! Jeremiah...
Det var jävligt småsint.
Jag bryr mig inte om vad de andra tycker, för jag blev respektlöst behandlad.
Ingen ska säga hur jag får reagera på det.
Jag sticker. Det här är helknäppt.
- Han har blivit så småsint. - Så småsint.
Så småsint.
Det bekräftar det jag trodde. Han vill inte lyssna på mig.
Det är som sista droppen, spiken i kistan.
Okej. Det är vad det är. Inte alla bryr sig om dig.
Zaris middag var full av dramatik,
och Luis börjar få rykte om sig att han är problemet.
Jag vill ta reda på var hans rykte kommer från.
Det jag vill diskutera med Luis är förstås äggsituationen från Zaris fest,
för det sätt på vilket det kom fram känns inte bra för mig.
Nku-lu-le-ko!
Efter det Swanky gjorde ser jag fram emot en trevlig, dramatikfri lunch.
Fantana kommer, och jag vill se hur hon är utan Swanky.
- Vad gjorde ni i går? - Du fick en present.
- Fick du en present? - Av Swanky.
Så trevligt. Ni blev sams.
- Det var en elak present. - Men tog du emot den?
- Vad skulle jag göra? Bli arg? - Du var tvungen att ta emot den.
Du har gjort mycket som irriterar och stör honom.
Som vad då?
På Zaris födelsedag bad du henne som sina ägg. Det känns udda.
Jag tror inte att Luis förstår hur udda och konstigt det är
att be en kvinna om hennes ägg.
Jag vill tro att vi är vänner.
Som en vän, tar du det du hör på gatan
och dömer mig för det, förstår du vad jag menar?
Utan att prata med mig för att förstå var det kommer från.
Till och med Swanky... Jag vet inte var han fick det från, men jag sa aldrig...
Från Khanyi. Till Zari, sen till Nadia, till mig och sen till Swanky...
- Det är en hel... - Vilken röra.
Fantana verkar inte förstå sin roll i hela Luis-Swanky-situationen.
Hon är helt blind. Hon är som ett får, som gör precis som Swanky säger.
Hon är väldigt lättpåverkad, så hon förstår inte vad som pågår.
Ja, men varför pratar du inte med din vän?
För att det kändes så konstigt,
och eftersom alla sa det tänkte jag att det var sant.
Fantana verkar inte tänka på egen hand.
Hon låter Swanky tänka åt henne. Hon verkar tämligen korkad just nu.
- Vi ska till stranden. - Kommer ni?
- Vi kommer sen. - Ja, ni kan gå.
- Vi ses. - Kyss mig här.
Rosette ska alltid reta mig.
Ibland vet jag inte om hon skämtar, och ibland tror jag henne.
Rosette ska alltid testa mig, och säga sånt där.
- Han går varje gång. - Du vet vad du gör.
Jag försöker komma in.
- Igen. - Tillbaka in.
Rosette och jag är bästa vänner,
trots vad jag kanske hade velat,
men med Seba finns det fortfarande romantiska känslor
som vi ännu inte har löst.
Vi ska träffa de andra på stranden. Det är så gulligt och så fint.
Där är lite folk, men inte lika fullt som på andra sidan stranden.
Vi är på den fina stranden.
Andile är här. Han kom i morse. Jag träffade honom.
- Jag såg honom med Seba i dag. - Vad händer där?
Det känns som en lågmäld triangel.
Det är liksom Diddy-vibbar. Jag tror att de bara umgås
som en blandad familj, och det är härligt.
- Jag måste komma ur solen. - Okej.
Min hud och den här plastpåsen jag har på mig...
- Alltså, en plastpåse på stranden... - Min hy är viktigast.
Khanyis kläder är idiotiska. Hon har plast över hela kroppen. Det är varmt!
Vad är kuddarna till för?
- Det är Khanyi. - Hej, snygging.
- Varför är du klädd så där? - Khanyi ser ut som en sopsäck.
Swanky ser ut som nån ur Matrix.
Gissa vem som har kommit?
Förstod de inte att det var en dag på stranden?
- Vad händer mellan dig och Andile? - Ni dejtar väl inte?
Om du kunde, skulle du dejta honom igen?
Vi har inte diskuterat det. Vi måste nog reda ut vad vi håller på med.
Ja.
Det Andile och jag måste prata om är om vi är tillsammans eller inte.
Han har varit här hela tiden.
Det är nog därför jag aldrig har haft nån annan i mitt liv,
för han ser till att vi inte ger nån annan nåt utrymme att komma nära.
Jag tänker inte dra några förhastade slutsatser om Luis.
Jag vill lära känna honom, inte dramatiken runt honom, utan honom.
Så vackert det är.
På Zaris fest tog hon mig åt sidan...
Ja?
...och berättade om situationen.
Du skickade Khanyi till henne för att du ville ha barn med henne.
Det var inte det som hände.
Jag har hört så många teorier om äggsituationen.
Jag vill fria, jag vill ge mitt barn till Zari,
jag vill att hon föder mitt barn...
Var kommer det här från?
Zari nämnde att hon är intresserad av surrogatmödraskap.
Så jag bad Khanyi om råd.
Jag bad aldrig Khanyi gå till Zari.
Jag kände mig förrådd och besviken, för jag kom till Khanyi i förtroende.
Khanyi är den som har gjort det här till nåt som det inte är,
och hon sitter där och låter allt det här hända, som om hon inte startade alltihop.
För mig är det väldigt personligt.
Det är nåt som jag inte vill bli hånad för eller skojad om.
Det går mycket djupare än så.
- För sju år sen... Big Brother Africa... - Ja.
- Jag var 21. Jag hade sex i huset. - Okej.
Ja, och jag kommer från en extremt religiös bakgrund.
Så när det kom ut blev jag bannlyst ur min församling.
Det innebär att jag inte får ha kontakt med nån som ingår i organisationen,
inklusive min familj och mina barndomsvänner.
Jag är ensam.
Har du inte sett dina föräldrar på sju år?
Reglerna är att jag inte får kommunicera med nån som ingår i kyrkan.
Sista gången jag hörde min mammas och min pappas röst var... förra året.
De börjar bli gamla och de förändras. De håller på att bli annorlunda.
Mycket hinner hända på sju år.
Jag saknar dem alla, ja.
Jag saknar dem alla.
Det är sånt som jag måste hantera,
så när jag säger att jag vill ha ett barn just nu...
Vill du skapa en familj för att fylla tomrummet?
- Nej. - Inte ersätta, men fylla tomrummet.
Varför skaffar man familj?
Vissa för att föra släkten vidare, andra för att dela sin kärlek.
Det är allt av det. Jag har väldigt mycket kärlek att ge, förstår du?
Vem ger dig kärlek?
Jag vet inte...
När du sitter ensam hemma, vem säger "Du, jag är stolt över dig"?
Ingen.
Fan, alltså...
Det finns så mycket jag vill säga, så mycket som jag vill dela.
Det finns framgångar som jag vill dela med min familj,
men det kan jag inte, och det känns... bitterljuvt.
Ja.
Jag hade aldrig kunnat tänka mig att det här var Luis historia.
Nu förstår jag allt.
Luis vill ge Fantana råd för att han vill känna sig som nåns storebror.
Luis lägger sig i alla olika samtal för att han vill känna sig delaktig.
Luis vill ha barn för att han vill skapa den familj som han själv inte har.
- Jag uppskattar dig. Du är fantastisk. - Tack för att du lyssnade.
Du klarar dig fint. Du kommer att bli en förebild,
och de som har vänt dig ryggen kommer att säga till sina barn: "Titta bara."
Hur följer man sina drömmar?
När ens drömmar är det som ens familj motsätter sig allra mest...
Vad gör man då?
Luis berättelse påverkar mig djupt och får mig att inse
hur mycket jag älskar familj och stabilitet.
Jag måste prata med Sebabatso om en sak som jag har väntat med alltför länge.
I dag är en otroligt vacker dag. Jag ser fram emot vinprovningen,
men Andile tar mig åt sidan och säger att han vill prata.
Nån kanske vill ha lite kvalitetstid...
Du flirtar, och jag känner dig när du flirtar.
- Med vem? - Med mig.
Jag vet inte vad du förväntar dig att jag ska säga.
Det är konstigt. Vad vill du?
Jag är redo för ett förhållande, men jag har aldrig letat.
Om jag skulle göra det, borde jag leta närmare än jag tror?
Det enda jag vet säkert är att jag inte vill vara ensam just nu.
Men jag vet inte om det räcker som skäl att vilja vara med nån.
Jag kan säga att det inte räcker som skäl att vilja vara med mig.
Ditt skäl borde vara att du vill vara med mig, inte att du är ensam.
Får jag säga en knäpp sak? Jag vill inte...
- Jag säger inte att jag vill vara med dig... - Ja?
...men jag skulle säga... att det är svårt att vara utan dig.
Vad ska jag göra med det?
Jag kommer alltid att älska Andile, men just nu behöver jag allt eller inget.
Jag behöver en hel människa, inte en halv Andile.
Jag förtjänar mer. Jag vill ha allt eller inget.
Du kanske ska ta tid på dig och tänka ut vad du faktiskt vill ha.
Om vi ska göra det här eller prova det här...
...kan det inte vara som det var förut.
Vi vet att det inte fungerade.
Sebabatso hade problem med mitt förhållande med Rosette.
Det känns som att Sebabatso säger. "Det är nu eller aldrig.
Det är hela du eller ingenting."
Om jag vill fortsätta med det här måste jag prata med Rosette.
Flirta inte med mig.
Du måste börja gilla mina vänner om det här ska fungera,
för jag måste gilla Rosette.
Du behöver inte gilla Rosette, du måste älska henne.
Glöm det. Det gör jag inte.
Jag, Rosette och Andile har en märklig dynamik.
Jag försöker fortfarande smälta det,
men vi kommer att kunna komma överens nån gång, bara inte nu.
När jag ser både Seba och Rosette här tänker jag:
"Herrejesus, jag hoppas att det inte blir nån dramatik."
Men Luis är kungen av dramatik.
Jag är inte i nuet. Jag tänker för mycket. Jag ser framför mig olika scenarier.
"Vad kommer att hända? Blir det jobbigt igen? Kan jag välja?"
- Hej! - Hejsan, allihop. Hej.
- Hur är läget? - Swanky!
Jag blir inte förvånad när Swanky inte hälsar på mig. Det är ömsesidigt.
Vi går bara åt var sitt håll. Vi går vidare.
Nå, Swanky...
Jag hörde om tröjan.
Vilken tröja?
Den som du gav till Luis.
- Tyckte du inte att det var pinsamt? - Pinsamt?
Khanyi sa att han sa till henne att han ville skaffa barn med Zari.
Det är bara löjligt.
Hon är en stor del av missförståndet.
Khanyi tycker om att sprida falsk information.
När hon gör det skapar hon en bild av Luis som är... beklaglig.
Om du fick veta sanningen om hela den där Zari-grejen,
skulle du nog bli besviken på nån annan, och inte på Luis.
Han ljuger för dig.
Det är lite krångligare än så.
Försvara dig själv då och ställ saker till rätta. Låt dem inte vänta.
Varför kan du inte säga nåt när alla andra är där? Vad är du rädd för?
Varför måste du prata med folk i enrum?
Det känns som att han vill manipulera en berättelse så att den passar honom.
Jag försöker hålla igen, och jag säger till mig själv: "Låt bli.
Gör det inte. Sätt inte i gång nåt. De tror att du är galen."
Jag känner inte Luis,
men jag skulle inte stå ut med att nån ljög om mig när jag var i samma rum.
Att komma bort från alla och tillbringa kvalitetstid med Kayleigh är fantastiskt.
Vi har haft sex otroliga månader,
och jag har börjat inse att jag vill ha mer.
Det är skönt att vara ensamma ett tag. Det finns gränser för vad man orkar.
- Wow... - Perfekt för nakenbad.
-Älskling... - Vad hände med den roliga Kayleigh?
Det här med romantik är tröttsamt.
Det knäppa är att jag inte har nåt emot det,
men varje gång jag gör nåt romantiskt, tror Kayleigh inte på det.
- Har du skaffat praliner? - Har du det bra?
- Jag vett att du gillar dem. - Tack, älskling.
Jag vet precis vad du gillar.
Tack. Jag visste inte att du visste.
Hur kan du be mig att vara romantisk,
men när det händer nåt romantiskt, så vet du inte vad du ska göra?
Det var det du ville ha.
Vilken utsikt...
Jag kan titta på den i evighet.
Åh, älskling... Wow...
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig mer.
Varför är du så konstig? Tänker du be mig att gifta mig med dig?
- Hur... Vad är problemet med det? - Jag bara skojar.
- Nej, vad är problemet? - Inget, jag skulle bara bli förvånad.
Varför tror du att jag är rädd för att binda mig?
Du får det att verka som att jag är rädd för att binda mig.
Du pratar aldrig om det.
Var medveten om det du gör och säger.
- Det är jag. - Nej.
Tror du att jag bara vill hålla dig på sträckbänken?
Nej, men du säger aldrig vad nästa steg i vårt förhållande är.
Jag tycker att förhållandet har nått en ny nivå.
Det är det som är grejen. Jag känner inte att vi når en ny nivå.
Det har stagnerat.
Och så vill jag veta vad som kommer att hända med oss.
Har du verkligen som avsikt att gifta dig med mig?
Vill du verkligen skaffa barn, eller är det bara nåt du säger?
Kayleigh vill spola fram livet.
Jag vill inte gifta mig bara för att skilja mig igen.
Vi kan ta tid på oss.
Samtidigt vill jag att Kayleigh ska veta att det är långsiktigt för mig.
- Vi är här för att äta praliner, och du... - Mina favoriter.
...snackar om tunga prylar. Herregud...
Ordnade du det här?
Du?
För ett år sen var Quinton inte särskilt romantisk,
men han verkar vilja skärpa sig.
Jag vill prata med Khanyi i dag
för att det nog är dags att ta mitt och Kayleighs förhållande till en ny nivå.
Khanyi är den som kan hjälpa mig. Hon vet var jag befinner mig i mitt liv.
Även om det har gått upp och ner
har Kayleigh haft en positiv inverkan på mig i nästan tre år nu.
Jag skulle vilja veta hur jag som man kan övertyga en kvinna om
att hon är den enda för mig.
- Tack. - Tack.
Det är så olikt dig. Från tequila till det här.
Vi växer upp. Vi kan inte vara 12 hela livet.
Du har rätt.
- Han har gått. Nu äter vi. - Ja, nu får vi äntligen äta.
- Hur mår du, på allvar? - Du vet att jag verkligen gillar henne.
Hon har gett mig så mycket.
Jag vill verkligen övertyga henne om vad jag känner för henne.
- Vad är det du säger? - Jag är redo för nästa steg.
Oj. Jag trodde aldrig att jag skulle ha det här samtalet med Quinton om Kayleigh.
Frågan är om det är henne du vill sitta med på farstubron när ni är 70.
Hallå?
Det är ett stort steg. Får jag tänka innan jag svarar?
Tänker du efter tre år?
Jag vet att jag inte är redo för ett så stort steg,
men jag vill också övertyga henne om att jag inte är på väg nånstans.
Det finns ingen annan för mig.
Om jag skulle göra det skulle jag säga: "Vi gör en frieritrailer."
En frieritrailer?
Du friar inte, men det är en trailer. Det man ser före filmen.
- Som en filmtrailer? - Ja.
Sen bestämmer du om du vill se filmen.
Det är en allvarlig konversation,
med alla era nära och kära omkring er, när du berättar och frågar henne.
- Det låter som att gifta sig. -"Ser du dig själv som min fru en dag?"
- Men varför inför en massa folk? - Det blir mer äkta.
Det här kommer att bli svårt.
Kayleigh kommer att tro att jag tänker fria, men det blir ingen ring.
Om Khanyi vet vad som krävs för att Kayleigh ska känna sig trygg
så är jag villig att betala priset för det.
För om Kayleigh inte känner sig trygg betalar jag priset för det också.
En sak som man måste göra i Kapstaden är att åka ut på båtkryssning.
Luis och Swanky följer förstås med på båten.
Jag är inte nån man ska reta upp, särskilt inte till havs.
Då kommer jag att kasta dig överbord.
Swanky tror att Luis måste försvara sig själv. Mot vad då?
Han gör det till en väldigt stor sak. Det är Swanky som gör allt dramatiskt.
Som vän är Swanky väldigt lojal,
men så snart man inte är på hans goda sida längre är det helt tvärtom.
"Jag anfaller, och jag vill ha blod."
Luis, du måste få hjälp av själva gudarna, för jag tänker ta upp allting här och nu.
Hur mår du, Luis?
Vad har jag nu gjort, Swanky?
Jag är bland vänner och hör: "Luis vill att Zari ska föda hans barn."
"Nej, det stämmer inte. Det var inte så..." Och så vidare. Eller hur?
När vi har umgåtts har det samtalet kommit på tal när Luis har varit på plats.
Jag förväntar mig att om folk säger saker om dig som inte är sanna,
varför säger du inte som det är? Varför låter du giftet spridas? Det är problemet.
Jag tycker inte att det känns helt rätt. Förstår du?
Vill du berätta vad som faktiskt hände?
Jag har pratat om surrogatmödraskap sen jag kom, för jag vill ha ett barn.
Zari nämnde surrogatmödraskap,
och jag tänkte: "Jaha. Det är nån mer i gruppen som är intresserad."
Innan jag gick till Zari bad jag Khanyi om råd.
"Khanyi, är det smart att gå till Zari
och fråga om jag kan och hon kan undersöka surrogatmödraskap..."
Så han bad inte Khanyi fråga henne.
- Jag sa aldrig... - Du bad Khanyi om råd.
Hon sa: "Förresten, Luis bad mig fråga dig
om det vore okej att föda hans barn."
Nej...
Jag blir så förvirrad av vad Khanyi sa och av vad Luis säger.
Varför skulle Khanyi säga så?
- Har du inte blivit missförstådd? - Jo.
Jag vill be om ursäkt för det, för jag vill inte vara sån.
Jag känner bara att om det är ett problem
eller en situation som har med dig att göra,
och du inte säger nåt, sånt gör mig galen.
- Jag blir... - Så jag borde säga mer.
Ja! För om du bara sitter här och låter folk fortsätta missförstå dig
eller missförstå det du sa, så skapar det problem som sprids som en löpeld,
då blir det du som blir skurken.
Swanky ber mig berätta min historia och berätta för alla vad som pågår.
De kanske kan förstå.
När jag var där uppe fick Swanky mig att inse
att det är viktigt att säga det man tycker och inte hålla tyst, så jag vill säga nåt.
- Du erbjuder väl inte dina spermier igen? - Låt honom prata.
För sju år sen blev jag bannlyst ur min kyrka.
Jag får inte ha kontakt med nån som ingår i kyrkan, inklusive min familj.
Hela din familj? Jag dör...
Om man har tillbringat så många år utan att få ha kontakt med sin familj,
vem pratar man då med?
Jag vill skaffa barn för att starta en egen familj.
Jag kan inte gå tillbaka dit. Då måste jag ge upp mitt "världsliga" liv.
Mitt världsliga liv är mitt jobb. Det är väldigt komplicerat.
Vi dömde honom väldigt snabbt för att han ville ha ett barn och allt möjligt...
- Säg "jag". Tala för dig själv. - Swanky, av alla, var väldigt hård.
Folk går igenom mycket som vi inte ser. Vi ser bara utsidan.
Jag förstår Luis bättre än nånsin.
Ibland dömer vi folk för snabbt, utan att veta vad de går igenom.
Döm ingen förrän du har hört deras historia.
Det är okej att inte vänta tills du har träffat den rätta
innan du skaffar barn.
Om du känner att det här är rätt tillfälle så ska du göra det.
Man vet aldrig vilka ok folk bär på sina axlar.
Det är därför det är viktigt att prata med nån.
Man kan inte alltid lösa allting själv.
Ibland behöver vi en gnista som hjälper oss komma dit vi ska.
Jag är glad att vi lyckades komma till saken.
- Skål för kärlek... - ...sex och pengar!
- Skål! - Skål, allihop.
Jag känner mig lättad.
En enorm börda har lättat. Jag kan påbörja min läkningsprocess nu.
Jag öppnar upp mitt liv, för att...
Folk tar den tid som de har med sin familj för given.
Men man kan inte få de stunderna tillbaka.
Förra gången vi sågs kändes det som om vi tog all negativitet,
all fiendskap, all dramatik och kastade allting i havet.
Varför kan inte livet vara så?
Titta...
Afrika.
Otroligt!
Jag tänker inte ljuga. Jag är rädd för små utrymmen.
Utsikten är helt fantastisk, men inuti är jag skiträdd.
I dag är jag är guide, mina vänner.
- Ja, Swanky. - Jag ska ta er hela vägen upp.
Jag hoppas att Swanky och jag är coola här på berget.
Jag hoppas att han inte lurade hit mig för att kasta av mig.
Det här kan man kalla utsikt. Wow...
Jag skulle ju ha en överraskning.
Så där!
Jag känner mig väldigt lätt till sinnes, särskilt efter i går kväll.
Vet ni vad jag menar? Tyngden är borta, alla är coola och förstår varandra bättre.
Det är alltid en bra idé att byta miljö ibland,
som när man åker nån annanstans med sina vänner
och man upptäcker mer om dem,
man upptäcker mer om dem man umgås med, och det är uppfriskande.
Jag känner mig mycket lättare till mods, nu när Luis och jag har blivit sams igen.
Det är bara bra vibbar och bra energi och jag gillar det verkligen.
- Visst är det otroligt? - Helt enastående. Wow...
Tänk om man skulle fria till nån här och de säger nej. Då skulle man dö.
Man skulle kasta ringen.
Naked, det är här du ska ta fram ringen...
- Snälla... - ...och fria till Kayleigh. Ge honom plats!
- Kom igen... - På era platser!
Vissa platser bara skriker åt en: "Fria här."
Kom, Kayleigh. Naked vill säga nåt.
Han kan inte gå ner på knä.
- Det gör han. - Det är under tvång.
Stå där. Jag vill ta ett foto.
Om han vill gifta sig med mig måste han gå ner på knä.
Quinton skulle aldrig göra det.
- Vad är det som händer? Herregud! - Det händer verkligen.
Det här är omöjligt...
Han går ner på knä... Aldrig i livet.
Jag är väldigt förvirrad.
Herregud!
Swanky sa: "Naked, du borde fria här."
Säg ja!
Då tänker jag: "Vad fan? Varför inte?"
Undertexter: Peeter Sällström Randsalu