Úristen!
- Skacok, ez nem igaz. - Ne minket, őt nézzétek!
Tudod, hogy szeretlek, ez nem fog változni.
Atyaég!
Nem akarok nélküled élni.
Azzal, hogy beléptél az életembe, jobb emberré váltam.
Komolyan beszél. Mit csinálsz? Szent ég!
Nem, ez nem igaz.
A kapcsolatunk jobb emberré tett, megértőbbé és jobb apává.
- Most könnyezek, srácok. - Nem, csak viccel.
Tudod, mit érzek irántad. Ugyan már, tudod, mit érzek irántad.
- Tudom, kicsim. - Tudod, mit éreztem irántad mindig.
- Nocsak! - Ez...
Nem akarok nélküled élni.
Mióta megjelentél az életemben, jobb emberré és férfivá tettél,
jobb apává, jobb szeretővé, jobb testvérré, minden jobb lett,
- és... - Francba!
...szeretném, ha velem maradnál. Nem akarom, hogy elmenj tőlem máshová.
Szeretlek.
A francba!
- Nem csak ma, hanem örökké. - A francba!
Oké, már megvagyok.
Szóval?
- El kell fogadnod. - Velem maradsz örökre?
Ez most komoly?
Úgy érzem, ez tényleg komoly lehet.
Vagyis ezeket, amiket most mond,
még sosem hallottam tőle.
Szóval, ez... el sem hiszem, hogy ez igaz lehet.
- Velem maradsz örökre? - Ne már, srácok!
Esküvőt tervezünk, emberek!
Khanyi szerint az előzetes lánykérés olyan, mint egy filmelőzetes.
Ha tetszett neki a bemutató,
képzeld, hogy fogja imádni a filmet!
FIATALOK, HÍRESEK ÉS AFRIKAIAK
Ma vegyes érzéseim vannak, mert Diamond megérkezik,
és mióta turnézni ment, a dolgok kissé elharapóztak
kettőnk közt Zarival.
Zari szerint Diamondnak barátnője van,
ami kérdéseket vetett fel bennem.
Ezért meghívtam ma Rosette-t,
hogy segítsen a dolgok mélyére ásni.
- Fantana! - Szia!
- Helló, bébi! - Tetszik a szerkód.
- Nézd, olyan vagyok, mint te. - Látom.
Nem sokat tudok Diamondról és Fantanáról,
így izgatottan várom, hogy megtudjam, mi a helyzet köztük.
Na mi van Diamonddal?
Legutóbb említetted, hogy van valami alakulóban...
Diamond is jön. Meghívtam ide,
mert mióta elment, Zari sok mindent mondott,
és nem tudom, hogy csak azért meséli el ezeket,
hogy eltántorítson tőle, vagy tényleg az igazat mondja,
és megpróbál valahogy vigyázni rám.
Szerintem még rá van kattanva.
És kipécézi, akit a pasi kiszemel.
- Pontosan, mivel az én vagyok... - Ez a gond.
- És sosem találja meg... - ...az én vagyok.
Most érkeztem meg a turnéról,
és tudom, hogy Fantana próbált telefonon elérni.
Hangüzeneteket hagyott nekem, és kissé feszültnek tűnt.
Úgy hangzik, mintha feszkó lenne.
Úgy érzem, az első dolgom az lesz, hogy felkeresem Fantanát,
hogy megtudjam, jól van-e.
Fantana!
- Szia! Hogy vagy? - Mi újság?
- Hogy vagy? - Én jól. És te?
Adj egy nagy ölelést!
- Hogy vagy? - Jól.
- Jól? - Aha.
- Helló! - Ő itt Rosette.
- Szia! - Platnumz.
- Ő itt Diamond. - Örvendek.
Nagyon örülök.
Azt hittem, csak ketten leszünk Fantanával,
úgyhogy nagyon meglepődtem, hogy rajta kívül másvalakit is látok.
- Andile gyerekeinek az anyja. - Ó, valóban?
- Aha, az első alom. - Anyja...
- Igen? - A francba, az első.
- Hányan vannak? - Oké, hányan vannak?
- Kettő van... Négy. - Nem, kettő van.
Oké. Nem számítottam rá, hogy csak úgy... a semmiből ott terem.
Csinos. Andilének van ízlése, ezt el kell ismernem.
Fantana, hogy vagy?
Jól, csak stresszelek és bosszankodom a barátaid miatt.
Tényleg?
Zari az idegeimre megy,
de mindannyian teljesen kiidegelnek,
és téged nem is érdekel.
- Oké. - Ne kérdezd! Nem érdekel.
Nem tudtam, hogy menyasszonyod van, vagy barátnőd.
- Van ilyened? - Mm-hmm.
- Ki mondta, hogy van barátnőm? - Zari, ki más?
Swankynél vacsoráztunk. Meghívott.
Luis és Zari furán álltak hozzá.
Hogyan?
Azt fejtegették, ha a stúdióban voltunk,
akkor bizonyára lefeküdtem veled, és az csak duma,
hogy a zene miatt mentem oda.
Zari meg: „Bármit mondanál, hogy bejuthass a bugyimba.”
Annyi barátnős meg egyéb sztori kering mindenfelé,
de ez most új, amit hallok.
- Tényleg? - Neked... Aha.
- Nincs egy sem. - Van barátnőd?
- Nincs barátnőd? - Nem, szóval...
Zari már csak... Látod?
Nem értem, mi történik ezzel a csapattal.
Nem vágom.
Nincs is barátnőm.
Diamondnak van barátnője.
Tele vele a közösségi média. Ott láttam.
Szóval, Zari nem hazudik,
csak Fantana tagadásban él.
Miért? Nem tudom.
Szerintem csináljatok egy közös képet,
és tedd fel az oldaladra!
Én? Igen, persze.
Rakd ki, hadd pukkadjon meg a csaj, te meg írd alá:
„Én is az ő zenéjét hallgattam.”
- Linkeld be! - Miért is ne?
Aha, tegyél így! Oltári buli lenne.
Örülök, hogy a végére jártunk a dolognak,
Diamond kijelentette, nincs barátnője, így már kiállok mellette
teljes mellszélességgel.
Még sok a kérdőjel bennem a Táblahegyen
történtek kapcsán.
Nem tudom, hogy igazi volt-e,
mert mielőtt Quinton térdre ereszkedett volna,
Swanky poénkodott azzal, hogy „Képzeld el, valaki megkéri a kezed!”
Szóval, találkozom Andilével, Sebabatsóval és Annie-vel,
mert eléggé összezavarodtam.
Nem akarom hülyén érezni magam,
hogy fellelkesedek egy valójában meg nem történt lánykérésen.
Mi történt veled Fokvárosban?
Skacok, ti nem hallottátok?
Nem.
Mi történt veletek?
Akkor hadd mondjam el, mi történt!
Felmentünk a hegyre, Swanky, Quinton, Fantana és jómagam,
aztán a következő pillanatban letérdel,
egyszerűen letette elém a szívét,
erre még nem volt példa, ezért összezavarodtam,
mert én ezt nem érzem valódinak.
- És megkérdezte: „Hozzám jössz?” - Igen.
És mit feleltél?
Azt, hogy: „Igen”.
- Eljegyzett? - Azt hiszem.
Hogy érted, hogy azt hiszed?
- Gratulálok! - Köszönöm, azt hiszem.
Csak nem tudom, nézzétek a kezem, nincs gyűrűm!
Nincs gyűrű?
- Oké, így már... - Igen, egyetértek.
Istenem, kérlek, magyarázd el! Mit jelent ez? Mi volt ez?
Felvállalnád, hogy eljegyeztek?
Jó kérdés.
Hmm. Nem.
- Nemet mond. - Miről beszélsz?
Meg akarom ünnepelni, azt akarom, hogy valódi legyen.
Miért nem gondolod valódinak?
Úgy érzem, ha majd megkapom tőle a gyűrűmet, a saját gyűrűmet,
akkor ünneplek, és elhiszem, hogy valódi.
Nem tudom, mi ütött Nakedbe.
Gratulálnék neki, ha indokolt,
de a látottak és a hallottak alapján ez az egész
megkérdőjelezhető: „Most akkor eljegyezte?”
Nagyon szerettem volna, ha teljesen levesz a lábadról
azzal a gyűrűvel.
Az sem zavar, ha csak 50 dollárba került.
Értem, és nem akarok hálátlannak tűnni, sem boldogtalannak.
Nem. Egy lány ennél többet érdemel. Nem.
Elmondtad a családodnak?
Még nem mondtam el senkinek, mert...
Egyértelműen nem gondolod valódinak.
- Srácok... - Ez az első, amit tennék.
- Ő elmondta? - Nem, még nem. Nem mondta el senkinek.
Ez a beszélgetés elég kínos.
Quintonnak mellettem kéne ülni,
és helyettem válaszolni, mert kicsit sem érzem úgy,
hogy tényleg megkérte a kezemet,
és ez nagyon idegesít.
Annie beszélni fog Quintonnal.
- Szia! - Helló! Találd ki, ki van itt!
Ma találkozni akartam Zarival és Khanyival,
mert úgy megkönnyebbültem a fokvárosi utazás után.
Swankyvel végre megoldottuk a nézeteltéréseinket,
és tisztáztam a dolgot Zarival a béranyás drámát illetően.
- Helló! - Más-más időpontot mondtatok.
Annyi minden történt Fokvárosban, megbeszéltük ügyes-bajos dolgainkat,
Luis tiszta vizet öntött a pohárba, mármint,
mit mondott Khanyi, és mit mondott ő.
szóval jó út volt, gyönyörű kirándulás,
kivéve Swankyt.
- Mi van veled és Swankyvel? - Nem, kibékültünk.
- Swanky megváltozott? - Nagy törés volt az életében, srácok.
Szívfájdalom Annie miatt.
Fájdalmas.
- Megoldották. - Dehogy. Mikor?
- Nem rendezték. - Mikor?
Honnan vetted ezt?
Swanky sok mindenen ment át.
Bár Annie és Swanky elbeszélgettek,
hogy rendezzék a problémáikat,
Swanky úgy érzi, Annie bocsánatkérése látszat volt, nem hiteles.
Nyilvánvaló, hogy a problémáik még mindig adottak.
És szerintem te csak a bokszzsák voltál mindezért.
- Ennek az áldozata. - Esküszöm.
Mert Zarival sosem értettem, amikor Swanky ilyen volt:
„Mi is a gond?”
Ez az. Soha nem tettem neki keresztbe.
Mindig másvalakiről van szó.
Ne feledd, a legjobb barátoddal való szakítás olyan, mintha pasival tennéd!
Rohadt nagy szívás.
Szóval olyasvalakivel volt dolgunk, akinek nagy szívfájdalma volt.
Ez némileg segít megértenem
Swanky lelkiállapotát,
mert úgy érzem, szálka voltam a szemében,
pedig csak kereszttűzbe kerültem,
most kicsit több együttérzést tanúsítok Swankyvel szemben.
- Zárjuk be őket egy szobába! - Akkor mi van?
- Hagyjuk ott őket! - Mindegy.
Úgy lesz, ahogy lesz.
Luisnak igaza van.
Zárt térbe kell berakni őket, ahol kénytelenek beszélni egymással.
Elfelejtettem mondani, hogy Diamond visszatért a városba.
Érdekes.
Alig várom, hogy megkérdezzem, miket terjeszt rólam.
Szemtől szemben akarom látni Diamondot,
mert Fantana azt állítja,
ti együtt lazultatok, közben ronda dolgokat mondtál rólam,
amibe szinte belebetegszem.
A szemébe akarok nézni, úgy megkérdezni: „Oké, hogy is van ez?”
Azt nem tűröm, hogy egy ilyen csitri, mint Fantana azt mondja:
„Ó, ezt mondta, vagy ha én mondom...” Bassza meg!
- Csak beszél összevissza. Fiatal. - Aha.
Nem, a fiatalságot nem hozhatod fel mentségként.
A hétéves gyerekem, ő fiatal, nem Fantana.
Az a helyzet, ki kell derítenem: „Mondta-e, vagy nem?”
Nem beszélhet futó ismerősöknek régi barátokról.
Igen, és ha pedig mondta,
miért én vagyok a beszédtéma, bármiről is legyen szó?
Tudjátok, hogy tisztelem őt,
és nagyra értékelem,
de most, ha valaki gyerekével akar kamatyolni,
akkor így kell beszélni rólam?
Bosszút állok rajta. Azt is meg fogja bánni, hogy gyerekünk van.
Talán nem is mondta.
És ha igen?
Ugyan, akkor mi van?
Zari védelmében, ha valóban ezt mondta, az rohadt gáz, tudod.
Nem akarok egyedül találkozni Diamonddal. Szívtipró.
Szeret szorosan magához ölelni,
ebbe belefeledkezünk, ezt meg elfelejtjük.
Olyan helyzetet akarok, ahol mindannyian ott vagyunk.
Ahol ott van Fantana és Diamond, mire én:
„Mondani szeretnék valamit... Állítólag mondtál valamit.”
„Megismételnéd a csoport előtt? Már az egész csoport tudja.”
„Rólam beszéltél. Tudni akarják.”
- Azt hittem, megváltoztál. - Nem változtam meg.
- Még mindig a gyerekeid apja. - Az ettől független.
Ha én vagyok a gyerekei anyja, akkor tisztelje a nevem!
Amikor Fokvárosban beszéltem Sebával,
rájöttem, ahhoz, hogy a kapcsolatunk kibontakozzon,
Rosette támogatása nélkülözhetetlen.
Neki is hozzá kell járulnia.
- Sziasztok! - Andile!
Kaphatok apapuszit?
- Kaphatok anyapuszit? - Nem!
Mivel annak a lehetőségét fontolgatom,
hogy újra összejöjjek Sebával,
beszélni akartam Rosette-tel.
Fel akartam vetni neki ezt a dolgot.
- Van olyan, hogy anyapuszi? - Nem, csak apapuszik vannak.
- Ez az, picur. - Pedig megérdemlek pár anyapuszit apától.
Nem!
Hosszú utat tettünk meg.
Annyira meglepődtem most ezen,
ha ennyire bízik bennem, én is bízom benne.
Azt mondta, beszélni akar velem valamiről.
Vajon miről?
Nem tudom, maradsz-e, miután elmondom, amit akarok.
Házasodsz?
Nem költözhetsz el.
Rosette fontos számomra,
nem akarom soha kellemetlen helyzetbe hozni,
vagy kivülállóként kezelni, vagy valamiről másvalakitől értesüljön.
Mit éreznél, ha Seba és én újra összejönnénk?
Azt hittem, egy új lányról fogsz mesélni.
Visszarendeződünk. Ugyan miért tennénk?
Nem azt mondtad, hogy nem akarsz összejönni vele?
- „Végeztem.” - Most kérdezem.
Ilyenek vagyunk. Emberi lények, folyton változunk,
ha ez megtörténne, nem mondom, hogy ez a helyzet, vagy ez lesz.
- Ez a te dolgod. - Gondolkodom rajta.
- De a tiéd is. - Hogy lenne az enyém?
Tudod, milyen szoros a kapcsolatunk.
Tudod, hogy meg fog változni velem szemben, ha újra összejöttök.
Most többféle módon is figyel rám.
Biztos, hogy megváltoztatja a velem szembeni viselkedését.
Seba sosem titkolta, hogy engem hibáztat,
amiért Andilével szétmentek.
Őszintén szólva nem tudom, hogy működne ezúttal.
Ki tudja, talán csak térjünk vissza a kályhához,
ahonnan minden indult, ahol minden darabjaira hullott!
Szóval, ha újra összejöttök, nem tudom.
Csak rajtad áll.
Biztosan meg kell húzni a határokat.
Nem akarom látni a házamban, ez biztos.
Kezdjük elölről az egészet, és hagyjuk ezt a hülyeséget!
Állítsd le Sebabatsót, tedd ezt, és...
Én meg felhagyok a kisded játékaimmal.
Mik a kisded játékaid? Kezdjük itt!
Ezek a kisded játékok csak afféle huncutságok.
Úgy értem, felnőttünk.
Vannak gyerekek, annyi minden történt köztünk.
Szerintem szuperek leszünk együtt.
Tönkretennénk a kapcsolatunkat...
Te tennéd tönkre. Nem én. A saját nevedben beszélj!
Akkor még fiatal voltam. Hány éves is, 20, 21?
Ugyan már, hagyjuk!
Az elmúlt pár hétben
Rosette arra célozgatott, hogy újra összejöhetnénk,
és sokáig azt hittem, csak viccel,
de most valahogy határozottan másként hangzik.
- Felnőtt nő vagyok, anya. - Te vagy életem párja.
- Ó, most így kategorizálsz? - Igen.
- Az életem párja vagy. - Ez de uncsi!
Ezt egy csipet sóval és egy kis pezsgővel megfűszerezem.
Azt hiszem, minden, amit gondoltam, tudtam,
tényleg minden, amiről azt hittem, már eldöntöttem,
hirtelen váratlan fordulatot vett.
Oké. Abbahagyom a próbálkozást. Ez az utolsó.
Tényleg nem Rosette-tel kéne lennem?
Nem kéne megpróbálnunk újra?
Visszatértem a kályhához.
Quintontól azt várom, hogy sebezhető legyen.
Szeretném, ha elmondaná, mit forgat a fejében,
mert nem tudok olvasni a gondolataiban, őszintének kell lennie velem.
Még nem is beszéltünk róla, mivel ez valahogy kínos.
Mi a kínos?
Szóval, oké. Pontosan mi volt ez? Talán ezt kéne kérdeznem.
Nem, de pontosan tudod, mi volt. Egy előzetes lánykérés volt.
Soha nem hallottam még előzetes lánykérésről.
Nincs tapasztalatom e téren, mondd hát el!
Egy hirtelen ötlet volt.
Azt hittem, tökéletes az időzítés,
hogy talán megláthatom, hogyan fogsz reagálni, ha ténylegesen megpróbálom
megkérni a kezed... Hogy egyfajta megerősítést adjak, hol is tartok.
Azt hiszem, Quinton érti,
a fejében megvan, mit ért előzetes leánykérésen,
de más nem érti, mert ilyen igazából nincs is.
Rákerestem az előzetes lánykérésre.
Ez a szarság nem is létezik.
Miért érezted úgy, hogy próbát kell tenned?
Miért kellene tesztelned a dolgokat?
Miért ne?
Miért nem rukkolsz elő egyből az igazival?
Szerintem mindketten tudjuk, hogy nem állunk készen.
Oké. Úgy érted, elhúztad a mézesmadzagot az orrom előtt?
Nem, de te úgyis tudod, mi volt.
Előzetes lánykérés volt. Úgy érzed, készen állsz rá?
Mert az utóbbi jelek egyöntetűen arra mutattak,
hogy nem vagy rá felkészülve
azok alapján, amikor ez szóba került, vagy csak úgy beszélgettünk.
Tudom, mit várok az életemtől.
Vajon van egyáltalán jövőnk?
Örülök, hogy ezt megkérdezed,
mert ez olyasmi, amire régóta vártam.
- De... - Már vártam, hogy felhozod
ezt a témát. Beszélünk róla.
Vártam, hogy tényleg komolyan veszed a dolgot.
Általában az ember kezét csak megkérik.
A pasi letérdel, megkérdezi a nőtől, hogy hozzámegy-e,
kész, ennyi.
Sosem hallottam még „első, második, harmadik fordulóról.”
„Oké, házasodhatunk.” Most elveszel, vagy sem?
Félsz az igazit meglépni?
Igen, már kétszer megnősültem.
Mi lesz, ha megint nem sikerül?
Nem akarom elszúrni az életem,
és Kayleigh jövőjét sem akarom elrontani.
Ha nem kezdünk egy közös cél felé törekedni,
akkor, tudod, valamit fel kell adni.
Bent volt?
Igen, bent.
A focinál semmi sem hozza jobban össze az afrikai fiúkat,
úgyhogy ma este meghívtam pár srácot.
Ki visel napszemcsit focimeccsen?
Túl élesek a fények.
Uraim!
A francba! Mizu?
Minden okés, tesó. Mi történik?
A sporthoz nekem semmi közöm nincs.
Csak azért jöttem ide el,
mert van egy csontom, amin 2Babával rágódhatok Annie miatt.
Nem tudom, hogy 2Babának van-e rálátása a történtekre,
ezért kihasználom ezt a lehetőséget, hogy körbeszimatoljak.
Nos, rég nem találkoztam 2Babával,
időközben nyilvánvalóan sok szarság történt.
Annie-vel komolyan összerúgtuk a port.
Megpróbáltuk rendezni, de nem volt hajlandó elismerni a felelősségét
mindazokért, amiket a telefonban mondott,
a drámázás során 2Baba pedig egy szót sem szólt.
2Baba a barátom.
Annie a barátom. Tudjátok? Együtt a családom vagytok,
valahogy furcsállom, hogy az egész cirkusz alatt, az Annie-vel
való feszkó idején nem is próbált velem kapcsolatba lépni,
holott én tényleg kíváncsi lettem volna rá... hogy most mi a szitu.
Ez az, mi a szitu?
Nem tudom, miről van szó. Nincs semmi bajom veled.
Nem haragszom rád semmiért,
de most úgy próbálod az egészet beállítani, mintha kéne.
Mi a fasz ez az egész?
Mit kellett volna tennem?
Úgy érzem, hogy az a személy, aki leggyorsabban
meg tudta volna oldani ezt a félreértést, ő lett volna.
Úgy éreztem, hogy nem kaptam tőled bátorítást...
holott csak tisztázni akartam, mi a fene bajod van ezzel a kapcsolattal.
Teljes tiszteletlenség volt.
Ilyet nem mondhatsz nekem. Te ne...
Ne csináld ezt! Ez egyszerűen...
Nem valami szép dolog ilyet művelni.
Furcsa érzés kerít hatalmába, hogy ezt kérdezed.
- Igen. - Te is tudod.
Mert mindketten felnőttek vagytok, ugyebár?
Nem is tudtam, miről van szó.
Neked még a barátod vagyok, neki pedig a férje.
Leszarom azt a sok szarkeverést, amit csináltok.
Kattanjatok le erről!
Nem fogsz belevonni semmilyen marhaságba.
Nem, oké.
Pontosan ez az én álláspontom,
és azt hiszem, ezzel mindent meg is válaszoltam, amit kérdeztél.
Megvan a telefonszámom,
neki van egy problémája. „Tesó, mi a pálya?”
Miért a kamerák előtt hozakodsz ezzel elő?
Ez teljesen tiszteletlen velem szemben, haver.
Nem akarok belefásulni a megszokásba, mint Diamond és Zari,
azzal, hogy Sebabatso és én soha nem lépünk tovább,
mert a meghozott rossz döntés éppolyan, mint a meg nem hozott döntés.
Az elmúlt hetekben Andilével kerülgettük a forró kását.
Vannak befejezetlen beszélgetések,
de ugyanakkor azt is érzem, ez csak nyúlik, mint a rétestészta.
Úgy érzem, neki kell döntést hoznia rólunk,
mert ő csalogatott elő a rejtekhelyemről...
Hozd meg a döntést!
- Helló! - Sziasztok!
- Szia! - Helló!
Gyorsan meg kell ejtenem ezt a beszélgetést
Seba, jómagam és az egész családom miatt.
Nehéz döntést hozni, de most már muszáj megtennem,
mert az biztos, mindketten igen gyakran csak menekülünk.
- Mit akarsz? - Hogy én mit akarok?
- Igen, mit akarsz? - Bébi, neked kell kezdened!
Te vetetted fel az egészet: „Kezdjük el ezt a beszélgetést!”
És ha te nem tudod, mit akarsz,
tőlem nem fogod hallani: „Én ezt akarom.”
Bármit mondhatsz.
Nehéz megpróbálni előrelépni, amikor ott vagy te,
meg ott van Rosette, aztán ott vannak a gyerekek.
Tudod, mindig kényelmesebb visszanézni, majd azt mondani:
„Ez egyszerű.”
Persze lehet, hogy egyszerű, de vajon helyes is?
És azt hiszem, a nem döntés is egy döntés.
Ezt én is így érzem.
Tudod, mire gondolok? Mert én egyszerűen nem tudom,
mit tehetünk még, amit eddig nem tettünk.
Nem tudom, mi az, amit újra megtehetnénk,
amitől minden másként lenne a korábbiakhoz képest.
Néha az erő nem a kitartásban, hanem az elengedésben rejlik,
és szeretném hinni, talán elérhetjük azt a szintet,
ahol elég erősek vagyunk ahhoz... hogy elengedjük egymást.
Rendben.
Legalább hoztál egy döntést.
Jobban funkcionálunk szülőként,
mint romantikus párként.
Semmi baj.
Te vagy az egyik legszebb lány. Minden rendben lesz.
Tudom.
És neked is el kell engedned, ha már így döntesz,
hiszen azért vagyunk itt, mert eddig nem tudtál elengedni.
Nem vagyok csalódott a beszélgetés kimenetele miatt.
Megkönnyebbültem, hogy lezártuk.
Sajnos vagy szerencsére, mindig része maradsz az életemnek.
Csak el kell engednünk egymás kezét.
Nem tudom, beszéltél-e Rosette-tel.
Beszéltem Rosette-tel, és ami a lényeg,
azt kérdezte, miért ne próbálnánk meg együtt újra.
- Te és ő? - Igen.
Bocs. Tényleg?
Ezért végződött úgy ez a beszélgetés, ahogy végződött?
Mert megkérdezte, és ha nemet mondasz neki,
nekem is nemet kell mondanod. Én így értem.
- Nem. - Rendben.
Na persze.
- Állati fura vagy, Andile. - Mennyiben fura?
Állandóan azt mantrázod, hogy barátok vagytok.
Nos, pillanatnyilag azok vagyunk.
Nem is tudom, hogyan reagáljak rá.
Mindegy is.
Nos, a legjobbakat!
Ennyit tudok mondani barátként.
Brancs
Lóvés spanom, el a manccsal Nem babrálhatsz ki a branccsal...
Gyakran hívnak sztriptízbárokba,
mert a hely tele egyfajta energiával, ha érted, mire gondolok.
Egy sztriptízbárbeli fellépésbe sok érzékiséget csempészek.
- Szia! - Szia! A kedvenc rapperem a világon.
- Helló! - Hogy vagy?
- Kösz, hogy eljöttél. - Szívesen. Remekül nézel ki.
Hangpróbát végzek,
menő lesz, ha a lányok átjönnek,
a hangpróba idején,
és fokozzák a hangulatot a klubban, előre megtöltik energiával.
- Csirió! - Csirió!
- Csajszi... - Hogy vagy?
Jól. Épp csak úgy pihizgetek.
Diamond is visszatért, szóval...
Hazudsz! Diamond visszatért?
- Aha. - Szóval?
- Beszéltél vele? - Igen.
Rosette ott volt. A barátnőről beszéltünk,
emlékszel, az egészet Zari kezdte,
azt mondta, hogy Diamondnak barátnője van, pedig nincs.
Dehogynem! Kamuzik a köcsög!
Bizony. Hazudik. A közösségi média lehozta.
A blogokban is ott van.
Rákérdeztem: „Van barátnőd?” Azt felelte: „Nincs.”
Ne már, van egy barátnője, csak hazudik.
Azt mondta: „Nincs.” Nem érdekel.
És ha egy férfi nem akarja a barátnőjét.
Mellette maradok.
Egyszerűen ignorálja, hogy igazából mi is történik itt.
Mindig aggaszt, ha a hölgyek együtt vannak.
Megy az ármánykodás.
Szia!
- Sziasztok, csajok! - Szia!
Hogy vagy?
Csajok, hol a Jäger? Tequilát akarok.
Most még keverünk hozzá alkoholt?
Lássuk, mi lesz ebből!
- Nicsak! Helló! - Skacok, ti... Nahát, Zari!
Hol a derékrész?
- Nincs. Nem is létezik. - Azta, Zari!
A dolgok Fantanával most lógnak a levegőben.
Mármint Swanky vacsorája és a Bonangos veszekedés után,
ha a hangulat rendeződik, itt vagyok. De ha nem, nos, nekem az is jó.
Én leragadtam a „Szia, Zari!” résznél.
Sziasztok, csajok! Szia, Kay-Kay!
- Fantana, hogy vagy? Haver... - Jól vagyok.
Hol a Jäger? Tequilát akarok.
Az igazság az, hogy nem tudom, mit gondoljak erről a találkozóról...
mindenkiről, ezekről a csajokról.
Én már csak tudom, hogy ma kitörhet a balhé.
Hogy vagy?
Már jól vagyok.
Mizu, lányok?
Annie, bébi!
Szóval újra felbukkantál.
- Mizu, Annie? - Szia-mia, csajok, mindenki! Helló!
Szia-mia, csajok!
Annyira meglepett, ahogy Annie bevonult.
Őszintén szólva azt hittem, többé már nem látom.
Személy szerint nem tudtam, barátok vagyunk-e még.
Nem tudtam, hogy annak tart-e még.
Azért jó látni.
Szerinted még a barátjaként néz rám?
Vajon minket a barátjának tekint?
Azt hiszed, ez egyedül téged érint?
Igazad lehet.
Azt is érezheti, hogy nem illik közénk.
Őszintén szólva te még a csoportunk tagja vagy,
vagy már csak Andilével barátkozol?
Mert csak vele vagy beszélő viszonyban.
Burzsuj sértődött. Nem tudom, mi a fene ütött beléd.
- Kibe? - Beléd.
Mikor is hívtál fel utoljára?
Nézd meg a szemed!
Mire ez a hidegség? Ha nem akarsz itt látni,
ha még csak nem is köszönsz, minek hívtál el?
Meghívtál ide, hogy terepszemlét tarthass? Nem tudom.
Már nem vagy a legjobb barátok listáján.
Nem, töröltek.
Nem vagyok kimért Annie-vel.
Csak a saját igénye szerint szeretem, vagyis távolról.
- Nos, hol voltál? - Nem, én... Nézd...
Csak Isabellát szoktattam be az iskolába. Már ott van, szerencsére.
Azt hittem, nem jössz vissza. Kihagytad Zari vacsoráját.
A születésnapomat,
és nyilván lemaradtál arról, hogy Fantana összejött Diamonddal.
Nem maradt le semmiről.
Az ágyban és a stúdióban is zenélnek.
Zarinak persze újra fel kell hoznia Diamondot.
Akkor most együtt vagytok?
- Ki? - Te és Diamond?
- Nem, én és Diamond... - Csak kóstolgatjátok egymást?
- Mi csak... Nem! - Csak nassolgattok.
Nem tudom, Diamondnak mi köze Annie-hez,
Diamonddal mit kezdjünk azzal, hogy Annie nem jött.
Ez Zari tipikus viselkedése, csak sztrájkol.
- Számomra nem az érdekes, mit csinálnak. - Csak többet akarok tudni.
Tudod, számomra arról van szó... Azt akarom tudni, miket mond,
mert azt állította, hogy Diamonddal hetyegett,
aki közben rólam fecsegett.
Ha elmondaná nekünk, elsírnám magam.
Találkozni akarok Diamonddal, hogy rákérdezzek ezekre.
- Nem mondott semmi rosszat... - Ezt te mondod.
Diamond pár személyes dolgot elárult,
de bármi is az, köztünk marad.
De csajszi... Te nem így tálaltad.
Akkor mit mondtam?
- Amit akkor mondtál... - Igen?
„Vele voltam, és olyan dolgokat...” Hogy csak na!
Olyan dolgokat mesélt rólad...
- Igen? - ...rólam.
- Rólad... - Ha te azt megismételnéd,
elsírnám magam, és gutaütést kapnék.
Gutaütést mondtam.
Változtatod az állításod,
elmondta a személyes dolgait, szóval miket?
A személyes dolga te vagy, az ő magánélete.
- Rosszat mondott? - Amit Diamond rólad mesélt...
- Ki vele! - ...nekem, ha elmondanám,
gutaütést kapnál.
Én aztán soha.
- De. - Csajszi, soha.
- De igen. - Itt Diamond a probléma.
„Diamond mondta ezt rólad, Diamond mesélte.”
„Vele voltam.”
Szeretnénk a végére járni, mit állít ez a pasi.
Miket beszél Diamond Fantanának?
Nem mondok szart se arról, amiket Diamond mesélt el nekem,
nem hazudok, leszarom, amit gondolsz.
Nem érdekel. Nem Diamond az egyetlen pasi a világon.
Mindennap látok fekákat nulla-huszonnégyben.
Ha másik Diamondot akarok, máris kapok egyet.
Az a bajom veled,
hogy tényleg simlis vagy, és bosszant...
- Tényleg? - Aha. Az idegeimre mész.
Mit akarsz tenni ezzel? Kezdjük innen!
Amit tenni akarok, azt nem fogom,
mert akár az anyám is lehetnél.
Ha elmondom, nem állsz többet szóba velem.
Fiatal vagyok, de nem játszom. Nekem nem kell Diamond.
Téveszmés vagy...
- Bakker! - ...és unatkozol.
- Cseszd meg! - Keress mást, akivel szórakozol...
- Basszus! - ...mert nem én vagyok az. Na csá!
Nem kedvelsz. Mit fogsz tenni vele?
Sok mindent, hogy elkussolj végre.
- Kezdheted! - Öreg vagy, unott és keserű, Zari,
hagyj már békén!
Nem akarok tiszteletlen lenni veled.
Ne beszélj így velem, mert fiatal vagyok! Nem érdekel.
- Folytasd! - Viszlát!
Vén, keserű ribanc.
Nem vagyok vén, keserű ribanc.
Fiatal lotyó vagy.
Fiatal lotyó, ribanc? Fiatal milliomos!
- Fiatal lotyó vagy. - Ne merészeld! Topis vén törtető!
- Fiatal lotyó. - Hamisítványokat viselsz.
Nem vagy milliárdos!
Nem vagy...
- Elég! - Nem, húzz innen!
Zari, ne szórakozz velem!
Átvonszollak a kibaszott padlón.
- Tényleg? - Hamisítványokat viselő, vén ribanc!
A feliratot fordította: Várkonyi Erika Lívia