Du er dum.
Din falske, designerkledde gamle kjerring med tørre parykker.
Dra til helvete.
- Jeg snakker ikke med deg. - Kom igjen.
Ja, ha det, din jævla falske et eller annet.
Du dater folk jeg gikk på skolen med. Dra til helvete.
- Ferdig? - Er du?
- Din jævla pantertante. - Jeg er ei pantertante. Du er ei ung hore.
Så dra til helvete. Ha det!
Jeg er en ung, rik kjerring.
- Jeg er en gammel... - Du er en gammel, bitter kjerring.
Jeg er milliardær.
Etter å ha fått to barn klarte du ikke å beholde ham.
- Jeg vil ikke ha Diamond. - Samme det. Ha det!
- Du kan ikke beholde noen. Ha det! - Vent!
Det er ikke slik vi burde ha det
- som unge svarte kvinner i Afrika. -Å, kjære.
Jeg hater at kvinner krangler over en fyr,
og de sier ikke bare: "Vi krangler om Diamond."
Problemet startet på grunn av Diamond.
Jeg tror ikke Fantana og Zari hadde kranglet
om Diamond ikke var fellesnevneren mellom dem.
Denne greia ødelegger meg,
for dette er en stor misforståelse
på grunn av Diamond,
- Ikke på grunn av deg. - Hva om han sa det?
- Han sa det. - Hva så?
- For Fantana er ei kjerring. - Det er hun.
Hun ville ikke sagt at Diamond sa det om han ikke sa det.
Så det at hun sier hva Diamond sa,
og du sier hva det Diamond sa,
gjør Diamond til det største problemet i denne situasjonen.
Han skaper problemer mellom folk som ikke burde ha det.
Det er ikke riktig, for han spiller spillet mot dere to,
ikke mot ham.
Forstår dere hvorfor jeg sier det? Dere må begge brenne Diamond.
Konflikt er greit, la oss krangle, men la oss ikke bruke vonde ord.
La oss ikke fornedre hverandre.
Jeg kan ikke. Det er tull, ok?
Dette er typisk menn.
Menn lyver, og deres løgner får kvinner til å slåss.
Vi krangler og fornærmer hverandre.
Jeg må samle dem til lunsj,
Fanta, Diamond og Zari.
Og ja, det blir flaut og konfronterende,
men det må gjøres.
Noen må gjøre det.
Jeg skal til Diamond i kveld. Jeg er litt nervøs,
for jeg vil avklare situasjonen om Fantana med Diamond.
Yo. Gutt fra Tandale.
Jeg pleide å like Fantana, men da jeg hørte at hun og Diamond har en greie,
holder jeg meg unna før det blir flere misforståelser.
Bare så det er sagt,
- tok jeg Fantana ut på date også. - Ja.
Hva faen skjer med dere to?
Jeg prøver å si at vi ikke har følelser.
- Kysset du henne? - Nei.
Hvis du kysset Fantana, kysset du denne jævelen.
Det er det samme.
Vi er venner, vi passer ikke som par,
så hun er jenta di, bare...
Ikke misforstå, jeg sa ikke at hun er jenta mi.
For helvete.
Jeg og Fantana forstår hverandre,
vi har en, ikke helt en intensjonsavtale...
En intensjonsavtale!
Hva faen?
Jeg vil ikke kalle det det, men bare... Vi forstår hverandre.
- Det er det vi har. - Sa du det til Fantana?
Ja, vi satt der. Ser du denne svarte sofaen?
Vi var der.
Det var der jeg kysset Fantana. Ser du?
Hvorfor tror Fantana at hun har rett til å stille Zari spørsmål?
Jeg trodde dere bare kysset.
- Hva mener du? - Et kyss er et kyss.
Er det jeg som gir Fantana makt til det?
- Nei... - Du må ha sagt noe til henne.
Nei, jeg tror det er mer bak dette,
for hvis du bare kysser en kvinne,
skaper hun ikke problemer med barnemoren din.
- Hun kalte Zari ei falsk kjerring. - Hva?
Jeg vet at hverken Fantana eller Zari er gale,
så noe må ha blitt sagt.
Du unngår å fortelle oss sannheten.
- Hvilken sannhet vil du ha? - Si det du sa til Fantana om Zari,
for hun vet tydeligvis noe.
Du må ha sagt noe som fikk henne til å si til Zari:
"Det Diamond sa vil få deg til å gråte."
Kom igjen.
Uansett hva den intensjonsgreia er,
må de gå tilbake til det.
Jeg skal vise hva Mama T skal gjøre mot ballene dine.
- Mot... - Mot ballene dine.
Slutt å kødde med Fantana.
Det er dette hun vil gjøre med utstyret ditt.
Ser du det?
Hva nå? Hva er veien videre?
Jeg vil ikke ha en person
og så ende opp med
å leke med personen.
Det er som om du leker med Kayleigh.
Skal du fri eller kaster du bort tiden hennes?
- Hva er det neste? - Livet er ikke sånn.
- Nei. - La meg si det slik.
Jeg slutter å drikke melken gratis.
Jeg er klar til å ta hele koppen.
Dette forholdet er ikke bare for vibber.
Kanskje jeg kan være klar for en langvarig forpliktelse med Kayleigh.
Det neste steget skjer, jeg skal si ifra.
Det skjer raskere enn dere tror.
Det er ikke hyggelig når to kvinner
fornærmer hverandre foran gode venner.
I dag skal jeg be Swanky, Diamond, Zari og Fantana
fordi vi har et familieproblem.
Jeg vet ikke hvem andre Khanyi har bedt, for etter i går
er det enkelte jeg ikke vil se.
- Hva skjedde i går? - Jeg vet det.
Og jeg var edru, så...
Jeg hørte om dette da jeg ikke var der, og jeg trodde ikke det var en stor greie.
Jeg liker ikke folk som har to sider, jeg orker det ikke.
Hun sier noe, så later hun som om hun ikke sa noe galt, og jeg kan ikke.
- Hva forventer du? - Jeg vil ikke se henne engang.
Det går bra om jeg aldri får se Zari igjen.
Jeg vil ikke krangle mer med Fantana,
for jeg har ikke energi til denne jenta.
Det var derfor jeg ba Swanky.
Kanskje jeg kan temme vennen hans. Jeg vil bare vite
om Diamond sa det Fantana sa han fortalte henne.
Er Diamond problemet?
Er Fantana problemet?
Hallo.
Du går som om det er moteuka.
Jeg aner ikke hva krisen er.
Hva er krisen? Hva skjer?
Jeg er litt nervøs og bekymret,
for det ser ut som det er problemer.
Vi hadde en jentegreie i går.
Nadia øvde, og vi spurte Fantana:
"Hva sa Diamond om meg som du sa ville gi meg slag?
Bare si det."
- Ikke slag. - Det så hektisk ut.
Hun kom helt nært meg:
"Jeg drar deg over gulvet. Jeg kan gi deg skambank."
- Hva? -"Ikke tull med meg,
for du kler deg i falske designerting."
- Jøss. -"Du er en gammel, bitter kjerring.
Og for det første sa Diamond at du er besatt av ham."
Er jeg besatt av Diamond? Seriøst?
Jeg vet ikke hva jeg skal føle om dette.
Det er bare så rart.
Jeg må fortsatt høre fra Fantana.
- Hallo. - Swanky!
- Hei. - Hallo, kjære.
Seriøst?
Jeg er litt nervøs.
Jeg håper jeg ikke får motstand i dag. Jeg håper folk oppfører seg.
Jeg ber.
I denne gruppen er vi ærlige,
- og ærlighet kommer med konflikt... - Er alle det?
Ja.
- Vi liker ærlighet. - Jaså?
Det var derfor jeg ikke stoppet deg i går.
Spytt ut, så vi vet hvordan du egentlig har det.
Jeg sa at jeg aldri vil se henne igjen.
Du er vennen min. Jeg ignorerer ikke, og Swanky er lik,
vi ignorerer aldri et uløst problem.
- Det liker vi ikke. - Ingen problemer her.
Problemet er at jeg aldri vil ha noe med henne å gjøre.
Hvordan vil det redusere det økonomiske, sosiale
- og finansielle? - Du later som alt, så ti stille.
Faen ta deg.
Faen ta deg også.
Khanyi sier at jeg og Zari har uløste problemer,
men vi har ikke noe å løse,
for jeg vil ikke ha et vennskap med Zari.
Hun er en heks, ikke et menneske.
Jeg tar snart frem sopelimen.
Fly og krasj, jeg gir faen.
- Jeg skal fly på sopelimer. - Gjør det, og krasj.
- Var energien slik i går? - Verre.
Nei, faen ta henne.
Dere...
Finner dere dere i alt det falske?
Falsk sjefsdame, milliardær. Det er du ikke.
Ro i salen. Kan vi komme et sted,
for dette går ingensteds.
- Kan jeg få en drink? Jeg... - Jeg har bedt om drinker.
Halsen min er tørr, jeg må ha noe å nippe til.
Jeg ser folk jeg ikke forventet å se der.
Zari, jeg ser Fantana.
Jeg forstår ikke hva som skjer her.
Ok.
Dette er rart.
Hva skjer? Hvordan går det?
Fantana ser ikke ut som hun har det bra.
Det er visst mye som har skjedd eller skjer med meg.
Hvordan går det?
- Vi er her i dag på grunn av deg. - Jeg er tilbake. Det er godt å se dere.
Han vet ikke hvorfor han er her.
Jeg skal forklare det kjapt.
Zari og Fantana hadde en stor krangel i går
da jentene hang sammen, og det var på grunn av deg.
Første gang jeg hørte ryktene om deg og Fantana...
- Hvilke rykter? - Ryktene dere samlet,
- eller det dere diktet opp? - Vi diktet ikke opp noe.
Jeg er ikke sint. Ryktene om at...
Ordene hennes forandrer seg nå.
Snakk høyere, for jeg er her.
- Slapp av. - Du mumler.
Snakk høyere.
- Du sa jeg ikke fikk snakke med deg. - Men snakk høyere.
Vi snakker om noe. Snakk høyere, for faen.
- Jeg snakket ikke til deg. - Vi er ikke her for å slåss.
Snakk høyt om du vil si noe.
- Jeg snakket ikke til deg. - Skal jeg være formann?
Nei, du sitter på tribunen.
- Formannen gjør ikke jobben sin... - Du er på tribunen.
Folk er i dårlig humør og jeg forstår ikke.
Går det bra?
Nei, for jeg vet ikke hva som foregår.
Fantana, vær så snill.
Jeg vil bare dra, for jeg innså
at jeg sitter med en haug voksne,
og jeg krangler med tantene og onklene mine. Det er ingen vits.
Det kommer ingen steder, og jeg blir bare sint, jeg vil bare hjem.
Fantana, kan du slappe av så vi blir ferdige?
Jeg driver ikke med falske greier.
- Hvorfor må vi komplisere dette? - Ingenting er komplisert. Jeg drar,
så dere kan... løse problemet deres.
- Jeg liker bare ikke stress. - Ok.
Diamond setter meg alltid i situasjoner jeg ikke skal være i.
Du og Fantana prøver å bli sammen.
Hvorfor er navnet mitt der?
Dere kan alle gjøre som dere vil,
for jeg gjør som jeg vil.
Greia er her.
På polo-arrangementet snakket jeg med Fantana, og hun sa:
"Diamond har fortalt meg mye om deg
som hadde gitt deg slag om jeg sa det."
Hun sa det på en måte som at dere hadde snakket,
kanskje eksen min dette, Mama T dette.
Det må ha vært slemt om de vil jeg skal få slag.
Det jeg vil vite,
- er hva du sier til Fantana om meg... - Det er problemet.
...som vil gi meg slag?
Det vi har i dag er ikke nødvendig.
Dette er det teiteste jeg kan tenke meg.
Jeg forventet aldri å se noe slikt.
Jeg er utrolig flau, for dette er gjengen min.
Jeg trodde aldri at vi ville havne her,
uansett hvor mye jeg har gjort mitt,
eller hvor mye Mama T har gjort sitt.
Jeg prøvde å vise respekt.
Jeg og henne har barna og alt det, så vi respekterer hverandre.
Jeg kan ikke være i denne situasjonen.
Det føles pinlig. Det er ikke min greie.
Å sette meg foran moren til barna mine,
med ei dame jeg holder på med,
det var den største feilen.
Skulle tro Khanyi og Swanky ville starte noe.
Alle de jeg har gjort noe med,
jeg kan ikke ligge med en person som sier noe negativt om Mama T.
Jeg liker dem ikke. Det er ikke meg.
Du prøver å si at du ikke snakket med Fantana om meg.
Hvor fikk hun mot til å si:
"Noe Diamond sa: 'Du er besatt av ham.'"
Er jeg besatt av deg?
- Nei. Mama T... - Er jeg besatt av deg?
- Mama T, du kommer til meg... - Jeg gjør ikke det!
- Krangler med meg... - Jeg krangler ikke, jeg vil ha klarhet.
Det krever mot å våkne og si til deg:
"Dette sier han om deg."
Mama T, nå prøver du å få meg til å være frekk,
få meg til å ha klare svar.
Klare svar er ikke bra når det gjelder familie.
Så du bestrider at...
Ja, det kan ikke være.
Jeg og Fantana kan ikke snakke negativt...
Det skjedde aldri.
Eller at jeg snakket med Zari om Fantana. Vi kan ikke gjøre det.
Retten er hevet.
Vel.
Menn forlater deg i ørkenen uten vann.
Nei, jeg har ikke noe å si, og det er ikke noe problem.
Jeg liker henne bare ikke,
- jeg har ikke et problem... - Ikke hun heller.
Det er: "Ikke jeg heller."
Jeg liker henne bare ikke.
- Du burde ikke ha løyet. - Jeg løy ikke.
Samme hva Diamond sa om hvorfor han ikke er med andre kvinner foran deg,
- er det ikke løgn. - Han respekterer meg.
Visse ting er normale, han er far...
Det er ikke fordi han har andre damer foran meg.
- Det du sa, han sa ting om meg. - Hva enn han sa,
hva enn Diamond og jeg snakker om hos ham, bare si det.
Nei, han kan ikke.
- Ingen lyver. - Diamond kan ikke si det.
Hvorfor ikke?
Fordi han respekterer meg.
"Han respekterer meg." Alle får respekt, kjerring.
Diamond respekterer ikke Zari.
Jeg tror han bare sier det for å gjøre henne blid,
for om han respekterte henne,
og hun var det beste på planeten,
hadde vi ikke sittet her nå.
Kan jeg få en takeaway-boks? Jøss.
- Hva? Kniven din falt. - Beklager. Glad i deg.
- Jeg er ferdig... - Før du går,
vil jeg bare minne dere på
at vi krangler ofte, men ingen drar, Fantana.
- Hun kan ikke dra. - Det jeg vil si, er:
Fantana, krangler er greit. Du kan hate meg neste gang.
Du kommer fortsatt
til å sitte rundt et bord som dette, med familien,
for vi er din andre familie. Dere må be hverandre om unnskyldning.
- Jeg dør heller. - For hva?
Det dere sa til hverandre.
Jeg vil heller dø enn å be om unnskyldning.
Det er giftig.
Jeg liker ikke det som skjer nå.
Greit.
Det er sånn jeg håndterer ting.
Først må vi håndtere ting slik de vil at det skal håndteres,
men jeg har mine Platnumz-måter å håndtere ting på.
Fyren min.
- Hei, jeg fikk tilsendt denne. - Hva er det?
Selv om bloggene tror det er mye drama,
har Innocent og jeg det bra.
De onde bloggerne ville ikke sagt det.
Favoritten min å sladre med, er mannen min.
Hvordan gikk fotballgreia?
Snakket du og Swanky?
Ja, vi snakket.
Det Swanky gjorde på fotballen,
da han konfronterte meg om problemene med Annie,
han gikk for langt.
Prøvde han å klage?
Nei, han lurte på om jeg verdsetter vennskapet vårt.
Jeg liker ikke hvordan det hørtes ut. Han forventet at jeg skulle...
Ta kontakt med ham først?
Unnskyld meg, Swanky Jeremiah Jerry,
er du sint?
Dette er problemet
som ikke lar meg løse problemer med denne ungen.
Swanky, du prøver å fornærme Innocent.
Han forventer at du, vår senior, skal ringe ham?
Som hva?
Hvordan kan du snakke med meg om ting
jeg ikke vet om?
Hvordan våger du, Swanky?
Du er ikke en av Innocents nære venner, og du kjenner Innocent på grunn av meg.
Jeg hater å si dette, men jeg vet
hvor lang tid det tok meg å ta Swanky til deg,
hvor mange ganger Swanky tryglet meg om å få style deg
selv om han vet at du ikke liker å ta bilder.
Det var på grunn av meg at han fikk deg til å ta bilder
i første omgang.
Som om han bare glemmer seg.
Swanky, kom deg av den høye hesten.
Stoltheten din begynner å stinke.
- Det spiller ingen rolle. - Nei, kjære, det betyr noe for meg.
- Det spiller ingen rolle. - Han er ikke en nær venn...
Hvordan det?
Jeg er rasende.
Jeg vil ikke klikke, men jeg blir sint.
Unnskyld meg, Swanky.
Annie ringte,
og hun var sint på grunn av det Swanky sa til 2Baba.
Det er åpenbart at disse to fortsatt kriger.
Det er tydelig at vennskapet ikke er som før.
Siden jeg konfronterte Annie om telefonsamtalen
der hun sa stygge ting om meg,
har hun nektet å ta ansvar.
Hvis du ikke vil gi detaljer, hva rømmer du fra?
Det er derfor unnskyldningen hennes ikke ga mening.
Hallo, professor.
- Hvordan går det? - Bra. Du får meg til å se liten ut igjen.
Alltid.
Ja, tillit er brutt og lojalitet har blitt forrådt,
men disse to hører sammen som venner.
I dag skal jeg overbevise Swanky om å snakke med Annie én gang til.
Jeg ville møte deg for å vise deg noe.
Hei, du.
- Hvordan går det i dag? - Fantastisk.
Det er så søtt.
Andile viser meg en video av et rørende øyeblikk
jeg hadde under Annies bryllup.
Jeg ser gjennom Andiles intensjoner.
Han prøver å spille på følelsene mine.
- Kan jeg minne deg på det du sa? - Ja.
Du sa til Annie i bryllupet hennes
at: "Jeg er den eneste som var her for ditt første og ditt andre.
Vi har vært sammen gjennom tykt og tynt."
Dette er "tynt" igjen.
Jeg viser ham videoen for å minne ham på
at du ikke kan legge følelser i kjøleskapet,
låse det og tro det går bra.
Jeg vil gjerne at kjærligheten jeg så fra Annie og Swanky skal fortsette,
siden de har historie og har gått gjennom så mye.
Jeg er en dyp person, Andile.
Jeg elsker dypt,
så det er ingen mellomting.
Jeg liker ikke noe som ikke er ekte.
Hvis det ikke er ekte, kan jeg ikke.
Da jeg snakket med Annie om situasjonen
og hun... Hun sa: "Unnskyld for talemeldingene,
vi setter fyr på huset vårt. La oss bli venner igjen."
Jeg følte at det ikke var ekte.
Jeg og Annie er ikke venner.
Jeg er ikke villig til å gi Annie tilgang til livet mitt.
Det er ikke bare Annie. Det er barna, det er 2Baba,
det er familien din.
Andile, slutt. Ikke gjør det.
- Men det er det. - Ikke gjør det.
De ungene kaller deg onkel Swanky,
og de lurer på hvorfor det er så lenge siden du var der.
2Baba sier: "Jeg er ikke hos kona mi,
men det er greit, for Swanky er der."
Jeg føler at den situasjonen fikk meg til å miste interessen
i folk, til en viss grad.
Det er som om jeg føler at godheten...
Du vet hvordan folk tapper den gode personligheten ut av deg?
Så jeg vil ikke si at jeg savner henne.
Jeg savner personen jeg var
da vi var venner.
Hvis hun er lei seg for situasjonen
og virkelig angrer seg,
eller er lei seg på ordentlig, for hun er skuespiller,
men jeg vet om hun mener det.
Jeg merker det om hun lyver. Hvordan kan vi bli normale igjen?
Det er helt umulig.
Jeg ser ikke at det skjer.
Dette er vanskelig å høre.
Det har ikke vært bra mellom meg og Kayleigh siden trailer-frieriet.
I kveld har jeg planlagt en romantisk kveld for Kayleigh og meg,
for jeg har noe viktig å spørre henne om.
Quinton ba meg ta på min fineste lille kjole,
fineste høye hæler, sminke meg og være ekstra,
så jeg gleder meg til å se hva han har planlagt.
Jøss.
- Hva? - Hva skjer?
Kom.
Bare ta det ett skritt av gangen.
- Lukk øynene. - Ok. Skal du føre meg?
Jeg fører deg. Lukk øynene.
Når du virkelig vil ha noe, må du jobbe hardt for det,
du må kjempe for det,
og jeg føler at både Kayleigh og jeg har kjempet for å være der vi er,
og dette er kvelden.
Det er en gressbane... Nei.
Nei, bare vent,
og åpne øynene når du er klar.
Jeg har deg.
Og se deg rundt.
Baby!
Dette er nydelig. Jøss.
Jeg ser roser og stearinlys og alt,
han jobbet mye med dette.
Jeg vet ikke hva som foregår. Jeg aner ikke.
Dette er så spesielt. Gjorde du dette?
Slutt å si det.
Å, jøss.
Neste gang du spør om jeg gjorde dette, gjør jeg aldri noe for deg igjen.
Takk, baby. Det er så spesielt, det er så søtt.
Jeg setter pris på det.
Jeg har gjort mye mot deg.
Kjærligheten din tar aldri slutt,
og jeg setter pris på det.
Takk, baby.
Jeg vil at du skal slutte å tvile på at jeg elsker deg
og tvile på alt jeg gjør.
Alt jeg gjør, gjør jeg
fordi ingenting er viktigere for meg i verden enn deg.
Jeg vil ikke si at gamle Quinton er død,
for jeg er redd hver eneste dag,
og når du drar hjemmefra, spør jeg aldri hvor du skal.
Er jeg ikke usikker? Jeg er faen så usikker,
men jeg kan ikke vise det,
fordi jeg trenger at du alltid er glad, og at du føler deg trygg hos meg.
Ja visst. Tusen takk.
Det er nok noe jeg har ventet lenge på å høre
fra en jeg virkelig elsker.
Ikke gråt. Hva er det?
Hva er det?
Jeg vil ikke ødelegge sminken.
Tusen takk. Jeg setter pris på alt du har gjort for meg.
Det betyr mye. Takk.
Jeg elsker deg.
- Jeg elsker deg. - Jeg elsker deg også.
- Jeg vet at du er sulten. - Er det mat?
- Ja. - Jeg skulle spørre.
Ville du begynne med dessert?
Er det en sånn kveld?
Akkurat nå er jeg så glad.
Jeg ville at Quinton skulle fortelle meg hva han føler.
Dette er vakkert.
Han har sett inn i seg selv
og er selvbevisst, jeg er så stolt av ham.
Jeg er så stolt av ham. Dette er et vakkert øyeblikk.
- Det er en glede. - For en fin kveld. Alt er perfekt.
Ikke så perfekt som deg.
Det er veldig klisjé når de sier: "Gift deg med bestevennen din",
og... Takk.
Jeg tenkte:
"Hvorfor har jeg vært så urettferdig? Hvorfor var jeg en drittsekk?
Hvorfor har jeg vært så kald?"
Fordi du hører hjemme...
...i min verden,
og jeg har aldri spurt deg offisielt,
men jeg spør deg i dag. Åpne den.
Hva er det?
Åpne den.
Jeg kan ikke åpne den.
Jeg vil at du skal flytte inn hos meg.
Å, baby.
Det er detaljene for meg.
Jeg mener, dette er utrolig.
Kjempesøtt. Elsker det.
Jeg kan aldri si...
Jeg er sint på deg, dra hjem,
fordi...
Dette er hjemme.
Dette er hjemmet vårt.
Takk.
Skjønner?
Hvorfor får du meg til å gråte?
Det handlet ikke bare om nøkkelen jeg ga Kayleigh i kveld,
jeg vil også vise at jeg ikke bare leker.
Jeg er mer enn bare fleiping.
Forholdet vårt er ikke en vits.
Og husk, det er vår reise.
Vi lager reglene.
- Faen ta alle andre. - Det stemmer.
Ingen trodde at Swanky og Annie ville krangle,
men det skjedde.
Det er tydelig at disse to fortsatt har det vondt.
Begge har klaget til meg i flere uker,
så jeg ba dem komme til meg
så vi kan snakke sammen alle tre.
Den eneste grunnen til at jeg står opp,
kler på meg og gjør dette i dag, er Andile.
Swanky må forstå at du ikke kan være respektløs,
uansett hva problemet ditt er.
Jeg vil ikke at han skal irritere meg. Om du provoserer meg, eksploderer jeg.
Jeg finner meg ikke i tull.
Det er én ting å si det jeg gjorde mot deg.
Hvordan du forteller meg det, er en annen sak.
Det er sant. Du vil ha respekt.
Jeg vil bare ha respekt, for han fornærmet mannen min på fotballgreia.
Alt det andre om hvorfor Annie og jeg kranglet,
er ikke relevant for meg.
Det eneste som er relevant for meg,
er telefonsamtalen jeg hørte selv.
Du sa sprø ting om meg,
og ingenting kan endre det.
Du ringte og sa de tingene.
Det er derfor jeg ble sint og brøt kontakten.
Tusen takk for at jeg fikk være her.
Takk for at du kom da jeg ba deg komme.
Jeg vil ha denne samtalen en gang for alle.
La oss avslutte det.
Jeg vil be dere om at dere lar meg gjøre dette på min måte.
Ved dette bordet sitter to av de største personlighetene
jeg har kjent, så det er, som det engelske ordtaket sier:
"Hva skjer når en ustoppelig kraft treffer en urørlig kraft?"
Jeg får straks se det.
Jeg vet ikke hva jeg synes om dette,
for jeg prøvde å møte Annie når ingen var der,
og hun sa fortsatt ingenting.
Da jeg møtte henne, ville jeg fortelle henne
hvor dypt den samtalen jeg hørte hadde påvirket meg.
Den siste dråpen for meg, var telefonsamtalen.
Klarheten jeg vil ha fra Annie,
er: "Gjorde jeg noe som fikk deg til å ringe dit?"
Swanky, jeg trenger ikke å lyve for deg.
Jeg sier ting når jeg er sint.
Jeg er såret fordi
da jeg fortalte Swanky om arrangementet jeg ville ha sammen med ham, sa han:
"La oss droppe det."
Jeg ringte ham dagen før, og han svarte ikke.
Jeg visste aldri at arrangementet fant sted.
Vet du hvor dum jeg fortsatt føler meg?
Swanky burde ikke snakke om svik.
Han arrangerte greia bak ryggen min,
sa ingenting, og inviterte meg ikke.
Da jeg så bildene og historiene fra alle,
innleggene fra festen,
gråt jeg som et barn.
Jeg kunne ikke være på Eko Hotel.
Hvorfor gråt du?
Fordi jeg ikke kunne tro at du ville gjøre det mot meg.
Vi har samme venner.
Jeg vil vite når denne samtalen skjedde. Swanky, du knuste hjertet mitt.
Grunnen til at du ikke fikk en invitasjon,
er fordi før arrangementet,
hørte jeg alt du sa om meg.
Da jeg hørte telefonsamtalen, bestemte jeg
at jeg er ferdig med denne personen.
- Du sa absolutt alle de tingene... - Når?
- Jeg bryr meg ikke om... - Det er løgn!
Problemet er...
Hvorfor gjør du dette, Swanky?
Jeg tar av brillene for deg.
Annie, det er umulig
at jeg ikke hørte deg snakke om meg...
- Når? - ...og da brøt jeg kontakten.
Jeg hadde aldri brutt kontakten med deg
uten at du gjorde noe mot meg, så ikke lat som akkurat nå
og si... Du spiller en jævla film!
Du er en skuespiller akkurat nå.
- Vent litt. - Ikke kødd med meg.
- Hei! - Hold kjeft, for faen!
Tror du jeg er dum?
- Jeg vet hva du gjorde mot meg. - Stopp.
Du har ikke datoer fordi du lyver.
Vi slutter nå. Se på meg.
- Du ringte og sa dritt om meg. - Jeg fornærmer deg ikke, så ikke prøv det.
- Du sier til de... - Ikke få meg til å rope.
Swanky, ned fra din høye hest.
- Slutt. Annie, snakk til meg. Swanky! - Jeg har alltid vært en gud.
Du kan ikke si at jeg gjorde noe uten å bevise det,
så faen ta det.
- Jeg er god. - Hvorfor krangler du med alle?
Jeg krangler ikke med alle. Jeg krangler med deg.
Du krangler med meg, med svigers.
Du krangler med manageren din og alle vennene dine.
Du krangler med alle, det handler ikke om meg.
Du ser hva du gjør.
Jeg klandrer deg ikke. Jeg klandrer Andile.
- Andile... - Nei.
Annie, se på meg. Jeg har aldri gjort noe mot deg.
- Du gjorde det nå. - Jeg har alltid vært der for deg.
- Jeg er ferdig. - Vent litt...
- Unnskyld... - Drit i kameraene, Swanky.
Vi er ikke slik.
Snakker om hverandres familier foran kameraene.
Nei, folkens.
- Hører dere hva dere sier og gjør? - Hvorfor blander du inn familien?
- Du sier også ting, Annie. - Jeg sa ikke "familien".
Ting gjør vondt på ulike måter, ikke alle reagerer likt.
Vi gjør ikke dette mot hverandre. Latterlig. Hvem har mikrofonen min?
- Kan du sette deg? - Nei.
Det Swanky gjør nå, er det han anklager Annie for å ha gjort mot ham.
Men han sier det rett til henne.
Sett deg.
- Vet du hva jeg mener? - Jeg forstår deg. Beklager,
men kan du sette deg.
Hvis du drar, sårer det meg.
- Forstår du hva vi gjør? - Beklager.
- Swanky hørte det han hørte. - Tilgi meg.
- Du mente kanskje ikke... - Ja, jeg gikk for langt.
Unnskyld.
Jeg er så skuffet over meg selv.
Vi er ikke slik.
- Nei. - Vi er ikke slik.
Jeg er så flau over at vi gjør det.
Hva faen? Vi trengte ikke å nå dette punktet.
Det trengte ikke å bli så ille, som...
Det er synd.
Du er storesøsteren.
Swanky føler at du ikke beskyttet ham...
- Jeg føler det samme. - ...fra deg selv.
Det er derfor jeg lener meg på deg.
Jeg skal gjøre mitt beste for å beskytte deg.
Du forstår ikke, Annie.
Swanky, la oss tilgi oss selv.
Jeg vil ikke ha rett lenger.
- Jeg vil ikke ha rett igjen. - Enig.
Jeg er sliten. Jeg vil ikke ha rett.
Jeg er også sliten. Dette har ødelagt meg, jeg...
La oss bare droppe det.
Jeg er ikke alltid på vakt
når jeg møter folk eller nye venner,
men på grunn av denne hendelsen,
kan jeg ikke stole på noen lenger.
Det var som om du ikke ville ha noe med meg å gjøre.
Bare: "Jeg vil ikke dukke opp med Swanky
fordi jeg inviterer mine rike venner."
Jeg følte det også.
Swanky så på meg som skitt.
Svigerforeldrene mine kritiserte meg for noe annet.
Jeg var suicidal mange ganger,
og Swanky liker ikke skandale.
Jeg mistet penger, sponsorer, mange ting og mennesker.
Men Swanky, det var tøft.
Jeg kunne ikke vise meg på skolen til barna mine.
Jeg gikk gjennom helvete, så jeg ville ikke lyve.
Jeg trodde i mitt hjerte
at skitten på meg var for mye.
Jeg følte at han ikke ville sverte merket sitt med meg.
Det var derfor jeg sa mye.
Jeg var sjalu, og det var han også.
Jeg må ha sagt noe om deg i sinne.
Og jeg er et menneske. Beklager.
Savner du meg? Jeg savner deg.
- Hun sier unnskyld. Swank? - Unnskyld.
La oss få slutt på det.
Hun sa at hun gikk gjennom mye
- og sa disse tingene... - Jeg var sint på verden.
Du gjorde ingenting.
Annie litt av det som såret meg, var at jeg ikke kunne være der.
Å se vennen din gå gjennom alt det
uten å kunne være der, er allerede et problem.
Tenk deg hvordan alt det føles for meg.
Jeg er ikke typen som forlater en venn,
samme faen hva de går gjennom.
Jeg vil alltid være der for deg.
Ta den.
- Jeg setter pris på deg. - Glad i deg.
Det er så mye sannhet i ordtaket: "De som er såret, sårer andre."
Annie var såret, og det syntes i måten hun behandlet Swanky på.
Jeg har ikke noe imot deg.
Jeg er utrolig glad i deg,
og vil alltid være der for deg.
- Vi må bare kommunisere. - Kan vi bli venner, glemme alt...
- Som ekte mennesker. - Ja.
Kan vi gå ut sammen, kan du pynte meg?
Dette må ta slutt.
Det er så mye vi må snakke om. Jeg savner deg.
Jeg er veldig lettet
fordi jeg ikke bærer nag mot Annie lenger.
Vi kan gå videre fra denne situasjonen
og prøve å være bedre venner.
Jeg føler at det er ekte denne gangen, for vi gikk dypt.
Vi gikk gjennom hver eneste samtale, og det var det jeg ville.
Jeg vil alltid være stolt av deg samme hva du går gjennom.
- Jeg vil alltid være der med deg. - Ja.
Pynter han meg allerede?
Hør her, jeg vil spørre deg om noe...
Diamond tar ungene i kveld,
men jeg føler at vi må snakke.
Vi må ta en prat, bare jeg og han.
- Er dere klare til å se Papa? - Ja.
Vi er her, og gjett hvem som kommer ut?
Hallo.
Jøss, ok. Greit.
- Sånn. - Jeg savnet dere to.
- Står til? Jeg har det bra. - Står til?
- Bra, ja. - Alt greit?
Da jeg kom tilbake, trodde jeg aldri at det ville bli mye drama,
men det var det jeg møtte.
Det er nok klokt at jeg og Zari snakker om det som skjedde.
Jeg hater at folk prøvde å fremstille det
på en veldig negativ måte,
eller på en måte det ikke er.
Jeg kom for å krangle.
- Du forstår... - Jeg trenger ikke det.
Jeg var utrolig lei meg,
og jeg var så sint på de som fortalte deg om ting.
Veggene har ører og korridorene har øyne.
Folk ser på, de lytter.
Hvorfor turte den jenta å si:
"Diamond sa det til meg. Diamond sier at du er besatt av ham.
Diamond dette..."
Hvorfor sa hun det til meg?
Dere vet at når dere slåss,
kan alle slenge det de vil slenge.
- Husker du at vi snakket om å få barn? - Ja.
Hvordan fikk Fantana vite det?
- Vi snakket aldri om det. - Hun sa det.
Det var hun som sa det.
Den dagen vi holdt talen, var det det du sa.
- Nei. - Ingen...
Det var noe jeg snakket med deg om.
Men la oss si at jeg vil ha en baby med deg, hvem skal stoppe meg?
- Ingen, men poenget er... - Snakk med kjerringene dine.
Jeg snakket ikke med henne om det. Hun sa det til meg.
Jeg tror han lyver.
Jeg tror ikke Fantana bare våknet og tenkte: "Jeg kan angripe Zari",
på grunn av Diamond, på grunn av en mann jeg ikke er sammen med?
Jeg liker ikke sånt.
Ja, hvis du ikke liker det, ikke fortell disse jentene slike ting.
Vet du hvorfor de vil si det? De vil vise seg for meg.
"Det er barnefaren din, du oppfører deg eldre,
men gjett hva? Han sier dette."
- For det første... - Ikke gi dem plattformen.
Jeg vil ikke vite hva dere snakket om.
Jeg vil ikke gjøre det ubehagelig for deg. Jeg vil ikke vite det.
Gjør det klart for dem.
Fortell dem hva grensene er.
Diamond, ikke sett meg i den situasjonen, det er ikke verdt det.
Spesielt meg, det er ikke verdt det.
- Jeg må dra, så... - Ok.
- Jeg drar. Det er min siste dag i morgen. - Hvor?
- Jeg skal til Paris. - Hvorfor?
For å spille inn, jeg jobber med mitt globale album.
Jeg er stolt av deg. Du er flink.
Ikke slutt med det du gjør selv med all dramaet du har.
Jeg har ikke drama. Hvorfor sier du det, Mama T?
Ok, jeg er dramaet.
Ja.
Du sa ja veldig fort.
- Uansett, god natt. Jeg må dra. - Greit.
Jeg ignorerer det.
Jeg vil ikke skape problemer for Diamond.
Jeg drar nå.
Jeg skal på turné,
men jeg må se Fantana.
Vi må snakke, for jeg vil sørge for
at alle har det bra.
Jeg vil ikke se ut som om jeg er på Fantanas eller Zaris side.
- Fantana. - Hei.
Kom hit.
Hvordan går det?
- Jeg har det bra. - Bra.
Jeg ble irritert på Diamond under lunsjen. Jeg har unngått ham,
men det er vanskelig å være sint på ham på grunn av personligheten hans,
så jeg glemte hvorfor jeg er sint,
men jeg skal ikke la utseendet hans distrahere meg.
Men hvor skal du?
- Jeg skal til Paris. - Så du skal til Europa?
Ja, jeg skal til Paris, så fra Paris til London.
Fra London skal jeg til Malawi.
Hvor er Malawi?
Malawi? Det er i Afrika.
- Hva? - Det er i Afrika.
Jeg vet ikke hvor Malawi er, men jeg skal google det.
Det høres tropisk ut, som en juice.
Jeg må studere landene jeg ikke vet om.
- Jeg elsker Malawi. - Alt jeg vet er Ghana og...
Det er i Øst-Afrika.
Hva om jeg har fans i Malawi? Det er fint.
Jeg føler at denne turen kom denne gangen.
Hvorfor? Liker du det ikke?
Det var bra, men så...
Jeg vet ikke helt.
Spesielt det som skjedde her om dagen.
- Jeg visste ikke... - Khanyis greie?
Det var ikke nødvendig.
Hvis du ble fornærmet, ber jeg om unnskyldning.
Det fornærmet meg ikke, jeg liker bare ikke at Zari føler
at hun har kontroll over...
- Skjønner. - ...hvordan vi skal gjøre ting.
- Skjønner. - Jeg føler at hun ikke kan kontrollere
- hva jeg føler for deg. - Skjønner.
- Det er problemet. - Jeg skjønner det.
Den dagen følte jeg at jeg var grunnen til alt.
Det føltes ille, og jeg tenkte:
hvorfor tar de greiene våre slik?
Vi begynte noe vakkert, og...
Jeg elsker å være her.
Når ser jeg deg?
Jeg vil ikke ha Zari og dette, jeg liker ikke drama.
Jeg forstår, men da kan du ikke...
Dessuten var du stille der.
Jeg var stille fordi jeg ikke ville skape problemer.
Jeg føler at det var en bedre måte å løse ting på
mellom meg, Zari og Diamond hvis problemet var Diamond,
men siden problemet er bare meg og Zari
og at jeg ikke liker Zari,
er det ingenting Diamond kunne ha gjort.
Nå kan vi bare ha fred.
Gi meg et stort kyss.
Å, Dia.
- Ikke glem meg. - Nei da.
Herregud.
Du vet jeg er glad i deg.
- Husk det. - Glad i deg også.
Tekst: Marte Fagervik