‎Njinga, o prințesă departe de casă, timp de trei ani îndelungați.
‎Trebuie acționat simultan.
‎Când o tabără primește vești ‎de la cealaltă, s-a terminat.
‎Mă bazez tine și pe oamenii tăi ‎să conduceți atacul.
‎Conștientă de starea disperată a regatului,
‎încheie o alianță cu Kasa, un lider Imbangala.
‎Dușmanul dușmanului ei devine camarad de arme.
‎Acasă, Kabasa cade în mâinile rivalilor săi.
‎Nu o atinge, am spus!
‎Hei!
‎- Funji! ‎- Funji!
‎- Trebuie să fugi! ‎- Ce se întâmplă?
‎- Trebuie să facem ceva! ‎- Vom face!
‎Nu! Funji!
‎Dar Njinga rămâne de neclintit și hotărâtă să facă orice e nevoie
‎pentru a proteja viitorul și siguranța poporului ei.
‎Sau să moară încercând.
‎Fie să te întâmpine strămoșii!
‎REGINE AFRICANE
‎Njinga e în exil autoimpus.
‎A format alianțe cu Imbangala.
‎Cu ei, a luptat împotriva portughezilor.
‎Njinga colaborează cu Kasa ‎să perturbe rutele comerțului cu sclavi,
‎pentru a aduce sclavii ‎din interiorul Africii Centrale pe coastă.
‎Cred că încă suferă ‎din cauza morții fiului ei
‎și încă are resentimente ‎față de fratele ei, Mbande.
‎INSULELE KINDONGA
‎Însă acum, regele Mbande se află ‎într-o situație disperată.
‎Capitala, Kabasa, ‎a fost prădată de portughezi
‎și a fost forțat să se refugieze ‎în insulele Kindonga.
‎Insulele sunt o fortăreață de apărare ‎în mijlocul râului Kwanza.
‎RÂUL KWANZA ‎INSULELE KINDONGA
‎Iar acum a convocat-o pe Njinga.
‎Unde-i sunt gărzile?
‎Njinga, să știi...
‎S-a schimbat în ultimii trei ani.
‎Se vede.
‎Să traversăm!
‎Ce ai făcut?
‎Acum ești nemuritor?
‎Umbli fără pază!
‎Dacă ajungeau portughezii înaintea mea?
‎N-ai auzit?
‎Au ajuns deja.
‎Kabasa e pierdută.
‎Am pierdut mai mult decât a pierdut tata.
‎- Și surorile? Unde-s Funji și Kambu? ‎- Le-am scos.
‎- Nu poate fi ăsta sfârșitul nostru. ‎- Nici nu este.
‎Suntem încă aici.
‎De ce m-ai chemat, Maiestate?
‎Pace.
‎Vreau să negociezi pacea cu portughezii.
‎Poftim?
‎Kabasa a auzit ‎de reușitele tale cu Imbangala.
‎Ai reușit să-i organizezi.
‎Taie liniile ‎de comunicație portugheze cu ei!
‎Njinga, abilitățile tale ‎sunt incontestabile.
‎Tu ești cea capabilă să negocieze pacea.
‎Mă lupt cu ei de mult.
‎- Știu. ‎- Și de n-ar fi așa,
‎nu e momentul să negociem pacea.
‎Nu când tu...
‎Nu când tronul e atât de șubred.
‎Trebuie să luptăm.
‎Njinga!
‎Nu mai am sânge de vărsat.
‎Nu sângele tău îl vom vărsa. Ci al lor.
‎Până îi alungăm ‎pe hoții ăia criminali din regat.
‎Te rog, Njinga!
‎Ești singura noastră speranță!
‎Nu ți-o cer în calitate de rege.
‎Ți-o cer în calitate de frate.
‎Când fratele ei vine s-o caute,
‎nu e doar fratele care i-a ucis fiul.
‎E și regele,
‎cel care stă pe tronul poporului ei.
‎E o entitate ‎pe care ea trebuie s-o slujească.
‎Hei!
‎Regele din Ndongo nu se înclină ‎decât în fața strămoșilor.
‎De ce are nevoie fratele meu?
‎Azi ni s-ar putea părea de neimaginat
‎să ne gândim că ea încă mai are ‎o relație cu fratele ei.
‎Nu are încredere în el, ‎dar aici nu era vorba doar de el.
‎La baza fiecărei decizii pe care o ia
‎stă gândul să-și protejeze poporul
‎și să-i scape pe cât mai mulți de sclavie.
‎Raidul portughez din Kabasa a fost ‎o demonstrație de forță,
‎ca să intimideze poporul și pe Mbande.
‎Când trupele portugheze se relochează,
‎Mbande și sora lui se pot întoarce ‎în orașul natal,
‎dar știu că lupta lor cu portughezii ‎nu s-a încheiat.
‎Vestul Africii Centrale trece ‎printr-o criză majoră.
‎Portughezii pătrund în sate și orașe,
‎distrugând, prădând ‎și devastând societatea.
‎Portughezii au construit ‎și un fort la Ambaca,
‎un loc amenințător de aproape ‎de capitala lui Mbande, Kabasa.
‎Știe că pot ataca în orice moment.
‎Mbande e complet epuizat.
‎Nu are capacitatea militară ‎să înfrunte portughezii.
‎E haos în regiune.
‎Trebuie să acționeze acum ori niciodată ‎ca să rămână pe tron
‎și să păstreze măcar un dram de putere.
‎V-am chemat pe amândouă aici
‎fiindcă trebuie să vă spun ‎că m-am împăcat cu Mbande.
‎Poftim?
‎Am acceptat să negociez ‎cu portughezii în numele lui.
‎Așa că mergem la Luanda.
‎De ce-l lași pe Mbande ‎să se ascundă după tine?
‎- Până la urmă, el e rege. ‎- Un rege care s-a pierdut!
‎Mbande...
‎nu e în apele lui acum.
‎Crede că portughezii vor pace, ‎dar eu cunosc acest dușman.
‎E viclean și nemilos ‎și vrea să ne subjuge în totalitate.
‎De ce nu trimitem războinici?
‎Kambu!
‎Luptele se câștigă în minte, ‎apoi pe câmpul de luptă.
‎Așa spunea tata.
‎Da, așa este.
‎De aceea mă duc eu.
‎Vreau să-l privesc în ochi pe guvernator
‎când o să-mi dea înapoi tot ce ne-a luat.
‎De unde știi sigur că o va face?
‎Nu voi avea liniște până nu o face.
‎Njinga acceptă o provocare formidabilă,
‎cea mai mare delegație oficială ‎de pace desfășurată
‎de la sosirea portughezilor.
‎Njinga și un grup uriaș de însoțitori ‎parcurg 300 km,
‎din Kabasa până în Luanda.
‎PORTUL LUANDA
‎Njinga sosește la Luanda cu un cortegiu
‎și face o demonstrație splendidă ‎de aristocrație și regalitate a Ndongo.
‎Vorbește portugheza. ‎Are cunoștințe vaste de politică.
‎Și gândește strategic.
‎Va fi trimisul perfect ‎care să le arate portughezilor
‎că sunt un popor puternic, ‎măreț și onorabil.
‎La momentul de față, ‎guvernatorul regiunii este de Sousa,
‎care acționează ‎în numele statului portughez.
‎Intenționează s-o pună pe Njinga la punct.
‎E mai în vârstă decât mă așteptam.
‎Nu o subestima!
‎Nici n-am de gând.
‎Nimeni n-a pus-o la punct încă.
‎Nu cred că portughezii erau pregătiți
‎să primească o femeie drept diplomat.
‎Cred că s-au gândit că, fiind femeie,
‎ar putea s-o păcălească sau s-o submineze.
‎Deși portughezii înțeleg
‎că Mbande și sora lui ‎sunt jucători-cheie în regiune,
‎acesta e un regat puternic.
‎Pentru moment, ‎vor să pară că dau dovadă de respect.
‎Prințesă Njinga, plăcerea e de partea mea.
‎Sunt convinsă, dle guvernator.
‎Rar ai ocazia să ai în față ‎o prințesă din Ndongo,
‎darămite trei.
‎Nu era nevoie să vii până aici.
‎Puteam trimite un mesager ‎cu condițiile noastre.
‎Un mesager ‎pe drumurile astea primejdioase?
‎N-ar fi fost înțelept.
‎Njinga vrea trei lucruri esențiale ‎în aceste negocieri:
‎eliberarea prizonierilor din Ndongo, ‎protecția împotriva dușmanilor comuni
‎și promisiunea portughezilor ‎de a renunța la fortul din Ambaca.
‎Întrebarea e: la ce va trebui să renunțe ‎ca să obțină ce vrea?
‎Te rog,
‎ia loc!
‎Când o întâlnesc pentru prima dată,
‎portughezii încearcă s-o umilească.
‎Nu i se oferă nici scaun.
‎Ei încearcă să-i arate
‎că negocierile vor fi în condițiile lor, ‎oricare ar fi ele.
‎Nu era nevoie să te deranjezi pentru mine.
‎Mereu vin pregătită.
‎E o mutare puternică. ‎E o mișcare de conducător să poți spune:
‎„Nu-ți permit să mă consideri inferioară.
‎Suntem parteneri egali în aceste discuții.
‎Dacă trebuie să-mi creez propriul scaun, ‎o voi face.”
‎Speram să am această discuție ‎cu fratele tău, nu cu un emisar.
‎Regele meu își deleagă sarcinile ‎cum crede de cuviință.
‎Cu siguranță.
‎Condițiile noastre sunt simple.
‎Regele nostru e dispus să facă pace
‎cu condiția ca fratele tău să lase armele,
‎să lupte împotriva dușmanilor noștri ‎și să ne înapoieze bunurile.
‎Bunurile?
‎Sclavii.
‎Portughezii sunt primii ‎care încep să folosească Africa
‎drept un loc de unde să se aprovizioneze ‎cu marfă umană.
‎Njinga e conștientă că pierd mii de oameni
‎din cauza apetitului nestăvilit ‎al portughezilor
‎pentru comerțul cu sclavi ‎și colonizarea Lumii Noi.
‎Regele meu consideră ‎că prietenia ar fi mai bună
‎pentru toți.
‎Cu siguranță, ‎regele tău crede în prietenie.
‎Nu?
‎Ba da.
‎Regele meu dorește ‎să trăiască în pace cu portughezii,
‎dar ne lovim mereu de o problemă.
‎Kasanje.
‎Kasanje e un lider Imbangala ‎cu o reputație de temut.
‎E o forță imprevizibilă ‎în Ndongo și în împrejurimi.
‎E o amenințare și pentru Njinga, ‎și pentru portughezi.
‎Năluca din Negură.
‎Deci ai auzit de el?
‎Ne putem ocupa noi de Kasanje,
‎câtă vreme fratele tău ‎plătește tribut regelui
‎ca să compenseze bunurile ‎pe care le pierdem.
‎Portughezii voiau ca Ndongo ‎să le plătească un tribut anual,
‎ceea ce însemna că trebuiau să aducă ‎în Luanda un anumit număr de sclavi
‎drept plată statului portughez.
‎Domnule guvernator,
‎oamenii mei au o vorbă:
‎„Cel ce se naște liber ‎să rămână în libertate
‎și să nu se supună altora!”
‎Tributul poate fi plătit ‎doar de către cei care au fost cuceriți.
‎Regele meu, Mbande, ‎nu a fost cucerit niciodată.
‎Njinga refuză să plătească tribut, ‎adică oameni,
‎să trimită oameni în sclavie,
‎fiindcă ea crede cu tărie ‎că acest lucru se opune convingerilor ei.
‎Ea nu consideră acceptabilă ‎sclavia practicată de portughezi.
‎Portughezii voiau ‎să impună condiții de supunere,
‎să-i transforme în slugi.
‎A spus că în niciun caz ‎conducătorul regatului Ndongo
‎nu îi era subordonat regelui Portugaliei.
‎fiindcă ei nu câștigaseră niciun război ‎și nu cuceriseră Ndongo.
‎Njinga e o politiciană abilă, ‎extrem de pricepută.
‎Va aborda aspecte ‎ale culturilor politice străine ei
‎pentru a obține ceea ce-și dorește.
‎Cred că a început negocierile ‎simțind că poate câștiga.
‎Domnule căpitan Cardoso, ‎dacă ne tot golești teritoriile,
‎regele meu nu va mai avea ‎peste cine să domnească.
‎Și ce e un rege fără supuși?
‎Ai fi un aliat formidabil.
‎Dacă-mi permiți, ‎eu și căpitanul trebuie să plecăm.
‎Milady...
‎- Vreun progres? ‎- Încă se joacă cu noi.
‎Vrea să vadă cât suntem dispuși să oferim
‎și cât va trebui să ia cu forța.
‎Și cu pacea cum rămâne?
‎Pacea nici nu e în calcul.
‎Dar măcar acum și-au amintit ‎să-mi aducă un scaun.
‎Și, uneori, ca să înțelegi un bărbat,
‎trebuie să treci de o femeie.
‎Ana da Silva e soția unui oficial ‎portughez important din Luanda.
‎Ca majoritatea portughezilor, e catolică.
‎Din înregistrări, putem spune ‎că ea și Njinga se îndrăgeau.
‎Ești plecată de acasă de mult timp.
‎Cum fac față copiii tăi?
‎Poporul e copilul meu.
‎Ei înțeleg că îi slujesc oriunde mă duc.
‎Da.
‎Bărbații voștri...
‎una spun, alta gândesc.
‎De ce?
‎Depinde.
‎De ce anume?
‎Dacă au încredere în tine sau nu.
‎Pentru poporul meu, ‎onoarea e cuvântul dat.
‎Dacă nu și-l încalcă, ai încredere.
‎De unde vin eu,
‎încrederea se câștigă ‎prin servicii și comuniune.
‎- Prin credința în aceleași valori. ‎- Și la noi, la fel.
‎Credința într-unul Dumnezeu
‎și botezul într-o unică familie catolică.
‎Așadar,
‎prin acest botez,
‎vă vedeți ca fiind la fel?
‎Da.
‎Portughezii
‎nu-și imaginau că întreprind ‎această cucerire violentă
‎din motive pur egoiste.
‎Credeau că creștinează barbari.
‎Credeau că au o justificare religioasă ‎pentru această cucerire.
‎Ei cred că, dacă pot converti ‎cât mai mulți oameni,
‎pot menține controlul spiritual ‎și politic asupra regiunii
‎și pot obține influență.
‎Dacă n-ai încredere în ei, ‎de ce mai iei în calcul botezul?
‎Ne putem folosi de el ‎ca să-i obligăm să se țină de cuvânt.
‎Să-i convingem că suntem frați catolici.
‎Atunci de ce eziți?
‎Kambu, tot aș accepta ajutorul unui inamic ‎în care nu am încredere,
‎fără nicio garanție.
‎Deci ai face un act de credință.
‎Nu vreau să mai fiu martoră.
‎Trebuie.
‎Portughezii luau sclavi ‎pentru muncă forțată,
‎o formă de exploatare extrem de violentă.
‎Adunai cât mai mulți oameni,
‎îi înghesuiai în nave, ‎în condiții groaznice
‎și îi trimiteai să muncească ‎pe plantațiile de zahăr sau de cafea.
‎Njinga știe ‎că acest lucru îi devastează poporul,
‎că îi decimează.
‎A văzut sute de oameni ‎capturați și răpiți.
‎Câți sunt până acum?
‎Am pierdut șirul de câteva zile.
‎Dacă nu facem ceva ‎să-i punem capăt acum, poporul nostru...
‎Noi nu vom mai exista.
‎E o viață foarte grea.
‎Speranța de viață ‎e între șapte și opt ani.
‎Imaginați-vă că, la șapte ani ‎de când ajungeți în Lumea Nouă,
‎așteptați din clipă-n clipă ‎să vă sune ceasul.
‎Existau piețe de sclavi și în Ndongo,
‎dar erau atent reglementate ‎și monitorizate.
‎Nu era un sistem de muncă forțată.
‎Sclavii din Ndongo ‎nu erau chiar proprietate.
‎Ci făceau parte din familie.
‎E foarte complicat.
‎Nu există soluții perfecte ‎în această perioadă,
‎deoarece sclavia era endemică.
‎Era ceva obișnuit.
‎Era aproape imposibil de evitat.
‎Sclavia e înțeleasă de portughezi
‎foarte diferit față de cei din Ndongo.
‎Cred că Njinga crede ‎că nu poate opri sclavia,
‎dar că o poate limita.
‎Njinga folosește toate uneltele ‎de care dispune
‎pentru a-și salva regatul.
‎Așa că va lua decizii strategice,
‎convertindu-se la creștinism
‎în speranța c-o va ajuta să salveze ‎moștenirea strămoșilor ei.
‎Felicitări!
‎Cred că-i poți spune lui ‎Ngola‎ Mbande ‎că am ajuns la înțelegere.
‎- Și condițiile? ‎- Acceptabile.
‎Inclusiv fortul din Ambaca?
‎Și încă ceva. Îi vom elibera ‎pe prizonierii din Ndongo,
‎ca fratele tău să-și refacă regatul.
‎Fiindcă ce e un rege fără supuși?
‎Njinga joacă un joc diplomatic de maestru, ‎iar botezul ei îl pecetluiește.
‎Portughezii sunt în sfârșit de acord ‎cu un tratat de pace.
‎Portughezii sunt de acord ‎cu toate cererile lui Njinga.
‎Zic că o vor ajuta să-și protejeze oamenii ‎de Kasanje, liderul Imbangala.
‎Sunt de acord să scoată trupele ‎din fortul din Ambaca.
‎Ba chiar sunt de acord să înapoieze ‎o parte din oamenii din Ndongo
‎pe care i-au răpit și înrobit.
‎Njinga se întoarce triumfătoare în Ndongo,
‎după ce a obținut un acord cu portughezii
‎de a opri declinul în care se afla Ndongo.
‎- Njinga! ‎- Njinga!
‎Acest lucru promite un viitor mai bun ‎pentru regat și popor.
‎- Njinga! ‎- Njinga!
‎Ai reușit!
‎- Njinga! ‎- Njinga!
‎Cred că acum începe Mbande să-și dea seama
‎că sora lui are mai multă putere ‎și influență decât anticipase el.
‎Mbande e foarte nesigur pe sine.
‎De asemenea, e foarte conștient ‎de faptul că Njinga e cea favorită.
‎Cred că se simte dat la o parte ‎sau marginalizat în cadrul comunității.
‎Încă din copilărie ‎și de la începutul vieții de adult,
‎Njinga l-a eclipsat pe Mbande.
‎Era mai deșteaptă. ‎Era preferata tatălui ei.
‎Părea să aibă un talent înnăscut ‎pentru politică și diplomație.
‎Se pare că a existat ‎o rivalitate de timpuriu.
‎Frate!
‎Am văzut cât e de amplu.
‎- Ce? ‎- Comerțul cu poporul nostru.
‎- Nici nu-ți poți imagina. ‎- Njinga!
‎- Ne-ai adus o victorie. ‎- Nu e suficient.
‎Nu va ajunge un acord de pace
‎pentru a opri portughezii.
‎Mbande!
‎Frate!
‎E o victorie fără valoare.
‎Lucrurile se vor înrăutăți.
‎Ba nu.
‎Nu și dacă devii regentă ‎până la majoratul fiului meu.
‎Ce?
‎După întoarcere, ‎Njinga e în centrul atenției.
‎Ea reprezintă cel mai bine Ndongo.
‎Njinga însăși știe asta. ‎Până și Mbande își dă seama.
‎Trebuie să fac asta acum, cât mai pot, ‎ca să asigur viitorul regatului Ndongo.
‎Dacă aș fi făcut-o mai repede, ‎poate nu ajungeam aici.
‎Mbande!
‎Încă ești rege.
‎Cum să renunți la tron, ‎când încă stai pe el?
‎Ceea ce contează e ‎să ai încredere în tine însuți,
‎fiindcă noi ne bizuim pe tine.
‎Iar eu nu pot încredința altcuiva ‎viitorul regatului Ndongo.
‎Să sărbătorim!
‎La început, se pare că Mbande ‎are dreptate să se încreadă în portughezi.
‎Tentativa de armistițiu a lui Njinga ‎cu ei durează câteva luni.
‎Kambu!
‎Te duc eu la ele!
‎Kasanje!
‎Njinga, trebuie să plecăm!
‎Njinga! Trebuie să plecăm!
‎Nu știm exact ‎de ce Kasanje atacă acum Kabasa,
‎dar știm că Imbangala sunt mercenari
‎care ar face orice ‎pentru oricine îi plătește îndeajuns.
‎Așadar, Kasanje e posibil să acționeze ‎în numele altcuiva.
‎Cum a reușit Kasanje
‎să treacă de apărarea noastră ‎pe timp de noapte?
‎Căderea Kabasei e devastatoare ‎pentru ‎Ngola ‎Mbande.
‎E forțat să se refugieze ‎în insulele Kindonga.
‎Trebuie să-și abandoneze poporul.
‎Nu pierde doar controlul ‎asupra bazei puterii sale,
‎ci și încrederea oamenilor săi.
‎Știi ce a trebuit să facă ‎pentru a acumula atâta putere.
‎Trebuie să recâștigăm Kabasa. ‎Ce opțiuni avem?
‎Poți să te duci iar la Kasa?
‎Armata lui e mică față de a lui Kasanje.
‎Nu putem face asta.
‎Ce-ar fi să le cerem ajutorul...
‎Poate vor să ni se alăture.
‎Tot nu e de ajuns.
‎Știe că sora lui e chiar acolo, ‎gata să preia controlul.
‎Și mai știe ‎că unele facțiuni ale regatului
‎consideră că el nu e capabil să conducă.
‎Îi avem pe săteni. Sunt capabili...
‎Ce spuneți de portughezi?
‎Au convenit să ne ajute cu inamicii. ‎Poate e timpul să-i punem s-o dovedească.
‎N-avem de unde să știm
‎că nu ei l-au trimis pe Kasanje ‎să ne izgonească din Kabasa,
‎ca să venim la ei ‎și să-i implorăm să ne ajute.
‎Astfel, să poată lua în schimb ‎toate tributurile pe care le vor.
‎- Nu avem de ales. ‎- Ba da, avem.
‎Ce spuneai?
‎Avem sătenii.
‎- Avem Congo. Ne sunt datori. ‎- Bine.
‎- Dacă vorbim cu Congo... ‎- Njinga!
‎Generalul să stabilească ‎o întâlnire cu portughezii!
‎În iarna anului 1623,
‎portughezii au trimis ‎un emisar să negocieze.
‎Un preot, părintele Baretto.
‎Oficialii din Luanda sunt dispuși ‎să ajute regele să recucerească Kabasa,
‎dacă vă supuneți ‎regelui Portugaliei și vă botezați.
‎Să ne supunem regelui Portugaliei.
‎Cum îndrăznești să vii aici ‎și să încerci să ne transformi în sclavi?
‎- Vin să înfăptuiesc lucrarea Domnului... ‎- Tacă-ți gura
‎...cât ești în prezența regelui!
‎Viperă!
‎„Vin să înfăptuiesc lucrarea Domnului.”
‎Asta îți spui ‎când pui ființe umane în lanțuri?
‎Cine e acest Domn
‎care-i favorizează pe cei ca tine ‎și nu pe cei ca mine?
‎Ar fi trebuit ‎să vă stârpesc pe toți în Luanda.
‎Njinga!
‎- De ce va fi nevoie? ‎- Mbande!
‎Trebuie să vă lăsați cu totul ‎în mâinile lui Hristos.
‎Adică, gata cu obiceiurile păgâne!
‎Gata cu zeii falși!
‎Gata cu idolatria, ‎ritualurile și concubinajul!
‎Gata cu ‎nganga!
‎- Tot ce e impur trebuie să dispară. ‎- Mbande!
‎Mbande!
‎Tu ești legătura noastră cu strămoșii.
‎Dacă-i abandonezi, suntem pierduți.
‎Tu ai fost botezată.
‎Pe tine te-au abandonat?
‎- Eu nu sunt regele. ‎- Așa e.
‎Deși ea însăși era botezată,
‎Njinga crede ‎că ceea ce cer portughezii e prea mult.
‎În ochii ei, ‎Mbande cedează puterea dușmanului,
‎abandonând tradițiile și obiceiurile lor.
‎Dacă e de acord,
‎va fi o nouă dovadă ‎a slăbiciunii sale ca rege.
‎Dacă faci asta...
‎mai bine renunți la tron
‎și pleci să muncești la fermă.
‎Mbande ignoră sfatul surorii sale.
‎Nu vede altă opțiune ‎și e de acord să fie botezat.
‎În câteva săptămâni,
‎începe să învețe catehismul ‎de la părintele Baretto.
‎...în ceruri.
‎Vezi, de asta trebuie ‎să întorci spatele acestor zei falși
‎și acestor idoli falși, pentru că...
‎Au încălcat acordul de pace.
‎Portughezii au trimis trupe ‎să întărească fortul din Ambaca.
‎Ăștia sunt ei.
‎Du-te și spune-i părintelui tău alb ‎că s-a terminat!
‎Du-te!
‎Portughezii, desigur, ‎nu-și respectă promisiunile.
‎Pentru rege,
‎e un eșec catastrofal al puterii sale.
‎Nu pot face asta.
‎Prostii!
‎Strămoșii noștri au avut ‎greutăți mai mari.
‎Ba nu.
‎Sunt obosit, Njinga.
‎Cred că e timpul să mă odihnesc.
‎Mbande!
‎Spui cumva ce cred eu că spui?
‎Mbande e dezamăgit ‎de ce se întâmplă cu portughezii,
‎iar acest lucru îl aruncă ‎într-o depresie cumplită.
‎Asta îl va face să se întrebe:
‎„Ești capabil să aperi regatul?”
‎Cred că, în sinea lui, ‎era extrem de speriat.
‎Mbande a condus ‎și și-a dus viața prin atâta violență,
‎încât l-a ajuns din urmă.
‎Trebuia să-și pună întrebări grele ‎despre deciziile pe care le-a luat
‎și dacă au meritat.
‎Cum?
‎Otravă.
‎Cine mai știe?
‎Nimeni.
‎Nu e clar cum moare Mbande.
‎Unii spun că a băut otravă și s-a sinucis
‎din cauza depresiei acute.
‎Sunt și alții care speculează ‎că Njinga a făcut-o, de fapt.
‎Și că ea și-a otrăvit fratele ‎sau că a fost implicată în otrăvire.
‎Fie...
‎să te întâmpine strămoșii!
‎Funji, stai de pază!
‎Kambu!
‎Cheamă-l pe Mwene Lumbo!
‎Pune-l să anunțe moartea regelui!
‎Unde te duci?
‎Să adun consiliul...
‎și să-i pun să voteze pentru noua regină.
‎Njinga e foarte ambițioasă ‎și cred că a văzut-o ca pe o ocazie
‎de a scăpa de fratele ei ‎și de a-l scoate din ecuație.
‎Nu m-ar mira ‎dacă Njinga și-ar fi ucis fratele
‎sau dacă ar fi pus pe cineva să-l omoare, ‎dintr-un singur motiv:
‎era netrebnic.
‎Nu avea stofă de rege ‎așa cum a avut tatăl ei.
‎Ce e?
‎Asta mă întrebam și eu.
‎Simt că fur ceva ce aparține altcuiva.
‎- Ai fost votată regină. ‎- Regină regentă.
‎Adică n-am nicio putere.
‎Voi ține tronul cald ‎pentru fiul lui Mbande.
‎Tot ce voi face va fi contestat
‎de cei care cred că n-am ce căuta pe tron.
‎Portughezii se vor folosi ‎de disidenții mei în avantajul lor.
‎Voi conduce fără să mă urmeze nimeni.
‎Ca o femeie la plimbare.
‎Ce vrei?
‎Putere.
‎Genul de putere care va conta ‎în viețile oamenilor mei.
‎Genul de putere ‎pe care portughezii nu o pot ignora.
‎Puterea nu se dă, Njinga.
‎Se ia.
‎Când Mbande moare, ‎lasă în urmă un moștenitor.
‎Fiul său de șapte ani.
‎Dar, pentru că e atât de mic, ‎Njinga devine regentă
‎până când copilul împlinește 18 ani ‎și poate prelua puterea.
‎Îți răsucești șoldul când împingi.
‎Fiul lui Mbande a fost trimis ‎să locuiască cu Kasa,
‎liderul Imbangala ‎și fostul aliat al lui Njinga,
‎unde se antrenează să devină războinic.
‎Șold. Bravo, băiete!
‎Kasa!
‎Prințesă Njinga!
‎Acum sunt regina Njinga.
‎Njinga trebuie să formeze rapid ‎alianțe puternice.
‎Iar Kasa, cu care a luptat înainte, ‎i-ar putea fi de folos.
‎Salută-ți mătușica, băiete! Du-te!
‎E timid, ‎dar se descurcă bine la antrenament.
‎Du-te! Du-te și antrenează-te!
‎O să fac un războinic din el.
‎Nu-mi fac griji pentru nepotul meu. ‎Caut pe cineva mai în vârstă.
‎Un soț.
‎Vorbești serios.
‎Nu sunt disponibil.
‎Nici măcar pentru o coroană?
‎Cât de grea e coroana?
‎Foarte grea.
‎Voi crea un imperiu mai mare decât Congo.
‎Și te voi face regele lui.
‎Asta dacă nu cumva refuzi ‎și mă duc cu oferta la Kasanje.
‎Să nu-i mai pomenești numele aici!
‎De ce eu?
‎Tu mi-ai oferit refugiu.
‎Soldații tăi m-au ajutat ‎în lupta cu portughezii.
‎Normal că vin la tine prima dată!
‎Dar, vorbind ca femeie,
‎ești tânăr,
‎plăcut la vedere, cu vigoarea unui taur.
‎Ce știe o femeie de vârsta ta ‎despre așa ceva?
‎Băiete,
‎sunt lucruri pe care doar o femeie ‎de vârsta mea le știe.
‎Îl curtează pe Kasa, ‎își arată afecțiunea în public,
‎își folosește averea și îi dă daruri.
‎Iar el acceptă să se însoare cu ea.
‎Cred că Njinga trebuie să se distanțeze
‎de umanitatea sa.
‎Ce-i asta?
‎Odată cu moartea nepotului, ‎puterea lui Njinga crește.
‎Devine regele poporului ei.
‎Ce e asta?
‎Imbangala!
‎Njinga!
‎Subtitrarea: Clarisa Ivanov