Три довгі роки принцеса Нзінґа перебуває далеко від дому.
Мусимо діяти одночасно.
Тієї миті, як один табір отримає звістку з іншого — це кінець.
Я хочу довірити тобі і твоїм людям очолити цю атаку.
Усвідомлюючи відчай свого королівства,
вона укладає союз із ватажком імбангали Касою,
перетворюючи ворога її ворога на брата по зброї.
КАБАСА
Удома Кабаса опиняється в руках суперників.
Не чіпай її, я сказав!
Гей!
-Фунджі! -Фунджі!
-Тобі потрібно забратися звідси. -Що відбувається?
-Треба щось робити! -Ми зробимо!
Ні! Фунджі!
Але Нзінґа лишається непохитною і сповненою рішучості зробити все можливе,
щоб захистити майбутнє й убезпечити свій народ.
Або померти, намагаючись.
Нехай ваші предки вітають вас удома.
КОРОЛЕВИ АФРИКИ
НЗІНҐА
Нзінґа перебуває в самовільному вигнанні.
Вона уклала союз із імбангалою.
З ними вона воює проти португальців.
Нзінґа співпрацює з Касою, щоб зірвати маршрути работоргівлі,
допомогти перевезти рабів із Західної Центральної Африки до узбережжя.
Думаю, її серце досі розбите через смерть сина,
і вона досі ображена на свого брата Мбанде.
ОСТРОВИ КІНДОНГА
Але зараз король Мбанде у відчайдушному становищі.
Його столиця Кабаса захоплена португальцями.
І він був змушений тікати до островів Кіндонга.
Острови є оборонною фортецею, розташованою посередині річки Кванза.
КАБАСА, РІЧКА КВАНЗА, ОСТРОВИ КІНДОНГА
А тепер він викликав Нзінґу на зустріч.
Де його охоронці?
Нзінґа, ти повинна знати...
останні три роки змінили його.
Я бачу.
Перейдімо на той берег.
Що ти зробив?
Ти тепер безсмертний?
Ходиш тут без захисту.
А якби сюди прийшли португальці раніше за мене?
Хіба ти не чула?
Вони вже тут.
Кабаса втрачена.
Я втратив більше, ніж будь-коли батько.
А мої сестри? Де Фунджі й Камбу?
Я вивіз їх.
-Це не може бути нашим кінцем. -Це не кінець.
Ми ще тут.
Чому мій король покликав мене?
Мир.
Я хочу, щоб ти домовилася про мир із португальцями.
Що?
Твої успіхи з імбангалою дійшли до нас у Кабасі.
Ти приносиш лад у їхній хаос.
Використай їх, щоб відрізати лінії зв’язку португальців.
Нзінґо, твої навички незаперечні.
Ти найкраща для перемовин про мир від нашого імені.
Я борюся з ними роками.
-Так, знаю. -І навіть якби ні,
зараз не час для мирних переговорів.
Не тоді, коли ти...
Не тоді, коли трон такий слабкий.
Мусимо й далі боротися.
Нзінґо.
У мене не лишилося крові, яку можна пролити.
Ми будемо проливати не твою кров. А їхню.
Поки ми не виженемо цих злодіїв-убивць із цього королівства.
Прошу, Нзінґо!
Ти наша єдина надія!
Я не прошу як твій король.
Я прошу як твій брат.
Коли брат Нзінґи шукає її,
це не просто її брат, який убив її сина.
Це її король,
той, хто обіймав трон її народу.
Він — сутність, якій вона має служити.
Слухай.
Король Ндонго нікому не вклоняється, окрім предків.
Що потрібно моєму братові?
Сьогодні нам, можливо, складно уявити,
як вона може зберігати стосунки з братом.
Вона йому не довіряє, та річ була не в ньому, а набагато більше.
Дійсно, приймаючи кожне рішення, по суті,
вона думає про те, як захистити свій народ
і убезпечити якомога більше людей від работоргівлі.
Португальський набіг на Кабасу був демонстрацією військової сили,
щоб залякати Мбанде та його людей.
Тож коли війська португальців рушили деінде,
Мбанде та його сестра можуть повернутися до рідного міста,
але вони знають, що їхню битву з португальцями далеко не закінчено.
Західна Центральна Африка переживає величезні потрясіння.
Португальці здійснюють набіги на міста й села,
руйнуючи, грабуючи і спустошуючи населення.
Португальці навіть побудували форт в Амбаці
на небезпечно короткій відстані до столиці Мбанде, Кабаси.
Він знає, що вони можуть напасти будь-коли.
Мбанде абсолютно виснажений.
Він не має військової сили, щоби впоратися з португальцями.
У регіоні панує хаос.
Він мусить діяти зараз або ніколи, якщо хоче залишитися на троні
і зберегти хоч крихітну частку влади.
Я викликала вас обох сюди,
тому що мені потрібно сказати вам, що я помирилася з Мбанде.
Що?
І я також погодилася бути його послом до португальців.
Тож ми рушаємо до Луанди.
Чому ти дозволяєш Мбанде ховатися за тобою?
-Він усе-таки король. -Король, який втратив опору.
Мбанде...
Він зараз сам не свій.
Він вірить, що португальці хочуть миру, але я знаю цього ворога.
Це хитрий і безжальний ворог, який хоче нашого повного підкорення.
Чому б не відправити військову групу?
Камбу.
Битви не виграно на полі, поки не виграні подумки.
Батько так казав.
Це правда.
Ось чому я йду.
Тому що я хочу подивитися тому губернатору у вічі,
коли він повертатиме мені все, що забрав у нас.
Чому ти така впевнена, що він це зробить?
Не заспокоюся, як він не заспокоїться.
Нзінґа приймає величезний виклик —
найбільшу офіційну мирну делегацію, що коли-небудь здійснювалося
з часу приходу португальців.
Нзінґа з великою групою прислуги здійснює 300-кілометрову подорож
від Кабаси до Луанди.
КАБАСА, РІЧКА КВАНЗА, ЛУАНДА
ПОРТ ЛУАНДА
Нзінґа прибуває в Луанду зі свитою
і влаштовує чудовий показ аристократії та королівської сім’ї Ндонго.
Вона говорить португальською і дуже добре розуміється на політиці.
І вона стратегічний мислитель.
Вона буде ідеальним посланцем, щоб показати португальцям,
мовляв: «Ми сильні люди, величні й шановані».
Наразі губернатором у цьому регіоні є де Суза,
який діє від імені Португалії.
Він має намір поставити Нзінґу на місце.
Вона старша, ніж я думав.
Не варто недооцінювати її.
Я й не збираюся.
Її ще ніхто не поставив на коліна.
Не думаю, що португальці були взагалі готові
прийняти жінку як дипломата.
Гадаю, вони думали, оскільки вона була жінкою,
вони могли б обдурити її або завадити їй.
Поки португальці розуміють,
що Мбанде та його сестра є ключовими гравцями в регіоні,
це могутнє королівство.
Наразі вони хочуть справити враження вияву поваги.
Принцесо Нзінґо, радий зустрічі.
Звісно, губернаторе.
Рідко можна побачити принцесу Ндонго,
не кажучи вже про трьох.
Ви справді не мусили проходити весь цей шлях.
Я легко міг надіслати посланця з нашими умовами.
Посланець на цих небезпечних дорогах.
Це було б нерозумно.
Нзінґа хоче трьох ключових речей на цих переговорах:
звільнення поневолених Ндонго, захист від спільних ворогів
і обіцянка від португальців прибрати їхній форт із Амбаки.
Питання в тому, скільки їй доведеться віддати, щоб отримати те, що вона хоче?
Прошу...
сідайте.
При першій зустрічі португальці
роблять спробу принизити Нзінґу.
Їй не дали стільця.
Португальці хочуть показати їй,
як би не йшли переговори, вони відбудуться на їхніх умовах.
Вам не потрібно було так турбуватися через мене.
Я завжди приходжу підготовленою.
Це такий силовий хід. Хід боса, щоб мати змогу сказати:
«Я не дозволю вам принизити мій статус.
Ми рівноправні партнери в цих переговорах.
І якщо я муситиму зробити собі стілець, я його зроблю».
Я сподівався поговорити з вашим братом, а не з посланцем.
Мій король делегує обов’язки, як вважає за потрібне.
Ясна річ.
Що ж, наші умови досить прості.
Наш король хоче запропонувати вашому братові
мир за умови, що він складе зброю,
допоможе нам битися проти спільних ворогів і поверне нашу власність.
Власність?
Рабів.
Португальці перші по-справжньому почали використовувати Африку
як місце, звідки вони беруть своїх поневолених.
Нзінґа знає, що вони втрачають тисячі людей
через цей ненаситний апетит португальців
у питаннях работоргівлі й колонізації в Новому Світі.
Мій король вірить, що дружба була би кращою...
для всіх.
Звичайно, ваш король вірить у дружбу.
Ні?
Так.
Мій король хоче жити мирно з португальцями,
але ми постійно стикаємося з проблемою.
Касаньє.
Касаньє — лідер імбангали із жахливою репутацією.
Він — непередбачувана сила в Ндонго та навколо нього.
Він становить загрозу і для Нзінґи, і для португальців.
Привид у тумані.
Отже, ви з ним знайомі?
Ми можемо подбати про Касаньє...
якщо ваш брат віддасть належне королю
й відшкодує все майно, яке ми б втратили.
Португальці хотіли, щоби Ндонго платили їм щорічну данину,
а це означає, що вони мусили б привезти певну кількість рабів до Луанди,
щоб відплатити Португалії.
Губернаторе,
у мого народу є приказка:
«Той, хто народився вільним, повинен залишатися на волі
й не підкорятися іншим».
Данину можна віддати лише тими, кого було завойовано.
Мій король Мбанде ніколи не був підкорений.
Нзінґа відмовляється платити данину, по суті людей,
віддавати людей у рабство,
бо Нзінґа переконана: це суперечить тому, що вона вважає правильним.
Вона не вірить, що португальське рабство — це нормально.
Португальці хотіли нав’язати умови підкорення,
зробити їх своїми рабами.
Вона сказала: «Правитель Ндонго ніколи
не підпорядкується королю Португалії,
бо Португалія не вигравала жодної війни й не завойовувала Ндонго».
Нзінґа неймовірно кмітливий політичний гравець.
Вона готова прийняти аспекти чужих їй політичних культур,
щоб отримати те, що хоче.
Гадаю, що вона вступила в ці переговори з відчуттям, що вона може перемогти.
Капітане Кардозо, якщо ви й далі спустошуватимете наші землі,
моєму королю буде ніким керувати.
А що таке король без підданих?
Що ж, із вас вийшов би неймовірний союзник.
Тепер, якщо дозволите, нас із капітаном чекають деінде.
Міледі.
-Є прогрес? -Вони ще з нами граються.
Хочуть зрозуміти, скільки ми готові віддати
і скільки йому доведеться взяти силою.
Що це означає для миру?
Про мир ще навіть не йшлося.
Але принаймні вони не забули дати мені стілець цього разу.
А іноді, щоб зрозуміти чоловіка...
потрібно поспілкуватися із жінкою.
Ана да Сілва — дружина видатного португальського чиновника в Луанді.
Як і більшість португальців, вона віддана католичка.
Із записів ми можемо бачити, що вони з Нзіґою захоплювалися одна одною.
Вас так довго не було вдома.
Як ваші діти почуваються?
Мій народ — мої діти.
Вони розуміють, що я їм служу, де б я не була.
Так.
Ваші чоловіки...
говорять одне, а мають на увазі інше.
Чому?
Гадаю, це залежить.
Від чого?
Чи довіряють вони вам, чи ні.
Для мого народу честь людини — це її слово.
Якщо не порушити його, ти їй довіряєш.
Там, звідки я родом,
довіра здобувається через службу і зв’язок одне з одним.
-Через спільну віру в наші цінності. -Для нас теж.
Спільну віра в нашого бога
і хрещення в одну католицьку родину.
Отже...
в цьому хрещенні,
ви бачите себе рівними?
Так.
Португальці
не вважали себе тими, хто здійснює насильницьке завоювання
з чисто корисливих мотивів.
Вони думали, що навертають варварів у християнство.
Вони думали, що мають релігійне виправдання цього завоювання.
Вони вірять, якщо зможуть навернути якомога більше людей,
то можуть підтримувати духовний і політичний контроль над регіоном,
і можуть здобути плацдарм впливу.
Якщо ти їм не довіряєш, чому взагалі думаєш про хрещення?
Бо ми можемо цим скористатися, щоб змусити їх тримати слова.
Переконати їх, що ми одна католицька сім’я.
Тоді чому ти вагаєшся?
Камбу, я все одно взяла б за руку ворога, якому не довіряю,
без жодних гарантій.
Отже, ти б зробила стрибок віри.
Я не хочу бачити це знову.
Ти мусиш.
Португальці використовували рабську працю,
що є надзвичайно жорстокою формою експлуатації,
при якій захоплюють якомога більше людей
і запихають їх у кораблі в жахливих умовах,
а потім відправляють працювати цукрові чи кавові плантації.
Нзінґа знає, що це знищує її народ,
зменшує його чисельність.
Вона бачила, що сотні людей схопили й викрали.
Скільки наразі?
Я давно втратила лік.
Якщо ми нічого не зробимо, щоб покінчити з цим зараз, наші люди...
нас більше не буде.
Це справді важке життя.
Тривалість життя становить приблизно сім-вісім років.
Уявіть собі, сім років відтоді, як потрапляєш у Новий Світ,
годинник цокає, відраховуючи тривалість твого життя.
На цей час у Ндонго були невільничі ринки,
але вони були насправді досить жорстко регульовані й контрольовані.
Насправді це не була система рабської праці.
Тож ці раби в Ндонго не обов’язково були власністю інших.
Вони фактично були членами сім’ї.
Це дуже складно.
Ідеальних рішень не буває в цей період часу,
тому що рабство було настільки ендемічним.
Це явище часто траплялося.
Було майже неможливо уникнути участі в ньому.
Є значні відмінності між тим, як розуміється рабство
серед португальців і серед народу Ндонго.
Я думаю, що Нзінґа розуміє, що не може зупинити рабство,
але, гадаю, вона вірить, що зможе його стримати.
Нзінґа використовує всі інструменти, які є в її розпорядженні,
щоб урятувати своє королівство.
Тому вона прийматиме стратегічні рішення,
сподіваючись, що навернення в християнство
допоможе їй врятувати спадщину її предків.
Вітаю.
Думаю, можна сказати Нгола Мбанде, що ми дійшли домовленості.
-А умови? -Прийнятні.
Включаючи форт в Амбаці?
І ще одне: ми звільнимо полонених Ндонго,
щоб ваш брат міг відновити своє королівство.
Бо що таке король без підданих?
Нзінґа грає в майстерну гру дипломатії і її хрещення скріплює угоду.
Португальці нарешті погодилися на мирну угоду.
Португальці погоджуються на всі три вимоги Нзінґи.
Кажуть, що допоможуть захистити її народ проти лідера імбангали Касаньє.
Вони згодні вивести війська з їхнього форту в Амбаці.
І навіть погоджуються повернути декого з народу Ндонго,
що вони вкрали й поневолили.
Нзінґа повертається до Ндонго з тріумфом,
уклавши угоду з португальцями,
щоб повернути низхідну спіраль Ндонго...
-Нзінґа! -Нзінґа!
...що обіцяє краще майбутнє для королівства та народу.
-Нзінґа! -Нзінґа!
Тобі вдалося!
-Нзінґа! -Нзінґа!
Я вважаю, що саме тоді Мбанде починає усвідомлювати,
що його сестра має більше влади і впливу, ніж він очікував.
Мбанде дуже невпевнений.
Він також добре усвідомлює, що прихильність на боці Нзінґи.
Гадаю, він почувається відстороненим або маргіналізованим у громаді.
Змалечку і з юних років
Нзінґа затьмарювала Мбанде.
Вона була розумнішою. Вона була улюбленицею батька.
Здавалося, у неї природний талант до політики й дипломатії.
Здається, із самого початку між ними було суперництво.
Брате.
Я бачила масштаби.
-Що? -Торгівлі нашим народом.
-Ти не уявляєш. -Нзінґо.
-Ти здобула нам перемогу. -Цього недостатньо.
Щоб зупинити португальців, знадобиться
дещо більше, ніж мирна угода.
Мбанде.
Брате.
Це порожня перемога.
Справи будуть погіршуватися.
Не будуть.
Не будуть, якщо ти станеш регентом до повноліття мого сина.
Що?
Коли Нзінґа повертається, вона в центрі уваги.
Вона — єдиний найкращий представник Ндонго.
Нзінґа сама це знає. Навіть Мбанде це бачить.
Мушу зробити це зараз, поки ще можу, щоб забезпечити майбутнє Ндонго.
Можливо, якби я зробив це раніше, нас би тут не було.
Мбанде.
Ти все ще король.
Як ти можеш віддати свій трон, коли ти все ще сидиш на ньому?
Важливо те, що ти довіряєш собі...
бо ми довіряємо тобі.
І я більше нікому не довіряю майбутнє Ндонго.
Ходімо святкувати.
Спочатку здається, що Мбанде правий, що довіряє португальцям.
Попереднє перемир’я Нзінґи з ними триває кілька місяців.
Камбу!
Я відвезу тебе до них!
Касаньє.
Нзінґо, нам потрібно йти.
Нзінґо, треба йти! Ми повинні йти!
Ми не знаємо точно, чому Касаньє атакує Кабасу в цей час,
але ми знаємо, що імбангала — найманці,
які зроблять будь-що для того, хто їм достатньо добре платить.
Тож цілком можливо, що Касаньє діє від імені когось іншого.
Як Касаньє...
обійшов нашу оборону вночі?
Падіння Кабаси є абсолютно руйнівним для Нголи Мбанде,
і він змушений утекти на острови Кіндонга.
Він, по суті, повинен покинути свій народ.
Він втрачає хватку, не тільки стосовно своєї основної влади.
Його люди також починають менше довіряти йому.
Ви знаєте, що він мав зробити, щоб накопичити таку владу.
Мусимо повернути Кабасу. Потрібні варіанти, дайте їх мені.
Можеш знову попросити Касу допомогти?
Ні, його армія замала, щоби йти проти Касаньє.
Ми не можемо цього зробити.
А якщо ми звернемося до...
Можливо, вони захочуть приєднатися до нас.
Усе одно цього мало.
Він знає, що тут його сестра, готова взяти справи до своїх рук.
І він теж знає, що деякі фракції королівства
насправді вважають його нездатним правителем.
У нас є селяни. Вони можуть...
А як щодо португальців?
Вони погодилися допомогти нам боротися з ворогами. Нехай доведуть це.
Наскільки ми знаємо,
це вони послали Касаньє виштовхнути нас із Кабаси,
щоб нам довелося прийти до них і благати про допомогу.
Щоб вони могли забрати всю данину, яку вони хочуть натомість.
-У нас немає іншого виходу. -Ні, є.
Як ти казала.
У нас є селяни.
-У нас є Конго. Вони нам винні. -Гаразд.
-Якщо ми поговоримо з Конго... -Нзінґо!
Нехай генерал призначить зустріч із португальцями.
Узимку 1623 року
португальці відправили посланця для переговорів.
Священика на ім’я отець Баретто.
Офіційні особи в Луанді готові допомогти королю повернути Кабасу
за умови, що ви підкоритеся королю Португалії і приймете хрещення.
Підкоритися королю Португалії.
Як ти смієш сюди приходити й намагатися зробити нас рабами?
-Я тут, щоб виконувати Господню роботу... -Замовкни!
У присутності короля!
Гадюка.
«Я тут, щоб виконувати Господню роботу».
Це те, що ви кажете собі, коли заковуєте людей у кайдани?
Хто цей Бог...
що милує ваших людей, а не моїх?
Треба було вас усіх вирізати в Луанді.
Нзінґо.
-Що буде потрібно? -Мбанде.
Ваша віддача Христові має бути повною й цілковитою.
Тобто більше ніяких поганських звичаїв.
Ніяких фальшивих богів.
Ні кумирів, ні ритуалів, ні наложниць.
Жодних нганга.
-Усе нечисте має піти. -Мбанде.
Мбанде.
Ти — наш зв’язок із предками.
Якщо ти їх покинеш, ми пропали.
Ти хрестилася.
Тебе покинули предки?
-Я не король. -Правильно.
Хоча Нзінґа сама була охрещена,
вона відчуває, що те, чого вимагають португальці — це вже занадто.
Вона сприймає це як готовність Мбанде віддати свою владу ворогові
й відмовитися від своїх традицій і звичаїв.
Якщо він погодиться,
це буде ще одним свідченням його слабкості як короля.
Якщо підеш на це...
ти міг би зректися престолу...
й піти працювати на ферму.
Мбанде ігнорує пораду сестри.
Він не бачить іншого виходу й погоджується охреститися.
За кілька тижнів
він починає вчити катехизис із отцем Баретто.
...на небесах.
Розумієш, ось для чого ти мусиш відвернутися від цих фальшивих богів
і цих фальшивих ідолів, тому що...
Вони порушили мирну угоду.
Португальці відправили війська для укріплення форту в Амбаці.
Ось хто вони.
Іди й скажи своєму білому батькові, що все готово!
Іди!
Португальці, звичайно, відмовляються й не дотримуються своїх обіцянок.
А для короля
це катастрофічний провал його влади.
Я не можу цього зробити.
Нісенітниця.
Наші предки переживали й гірше.
Не переживали.
Я втомився, Нзінґо.
Думаю, мені пора відпочити.
Мбанде.
Ти говориш те, що я думаю?
Мбанде справді розчарований тим, що відбувається з португальцями,
і через це, здається, він впадає у депресію.
Перед ним постане запитання:
«Чи здатний ти захистити королівство?»
Думаю, що вглибині душі він дуже боявся.
Мбанде правив і жив своїм життям серед такого насильства,
що це позначилося на ньому.
Йому довелося поставити собі справді важкі питання про прийняті ним рішення
і чи були вони того варті.
Як?
Отрута.
Хто ще знає?
Ніхто.
Незрозуміло, як помер Мбанде.
Дехто каже, що він випив отруту й покінчив життя самогубством
через гостру депресію.
А інші вважають, що це була справа рук Нзінґи
і що вона отруїла свого брата, або принаймні стояла за його отруєнням.
Нехай предки...
привітають тебе вдома.
Фунджі, стій на варті.
Камбу.
Поклич Мвене Лумбо.
Нехай він оголосить про смерть короля.
Куди ти йдеш?
Я зберу раду...
і нехай проголосують за нову королеву.
Нзінґа дуже амбітна, і, гадаю, вона побачила в цьому можливість
позбутися свого брата і щоб його більше не було при владі.
Я б не здивувалася, якби Нзінґа вбила свого брата
або замовила його вбивство загалом з однієї причини:
бо він був слабкий.
Йому забракло духу бути королем, яким був її батько.
Що це?
Я запитую себе те саме.
Здається, що краду дещо, що належить комусь іншому.
-Тебе обрали королевою. -Королевою-регентшею.
Це означає відсутність влади.
Я триматиму трон для сина Мбанде.
Усе, що я роблю, буде оскаржене
тими, хто не вірить, що я маю бути на троні.
Португальці використають незгодних зі мною на свою користь.
Я буду на чолі, але ніхто не слідуватиме за мною.
Як жінка на прогулянці.
Чого ти хочеш?
Владу.
Ту владу, яка змінить життя мого народу.
Ту владу, яку португальці не зможуть ігнорувати.
Влада не дається, Нзінґо.
Вона приймається.
Коли Мбанде помирає, він залишає спадкоємця.
Свого семирічного сина.
Але оскільки він такий малий, Нзінґа стає королевою-регентшею,
поки дитина не досягне 18 років і не буде здатна прийняти владу.
Повертаєш стегно і штовхаєш.
Сина Мбанде відправили жити з Касою,
ватажком імбангали і старим союзником Нзінґи,
де він навчається бути воїном.
Стегно. Добре, хлопче.
Касо.
Принцесо Нзінґо.
Тепер королева Нзінґа.
Нзінґа має швидко створити сильні союзи.
І Каса, з яким вона боролася пліч-о-пліч, може бути корисним для неї.
Привітайся зі своєю тіткою, хлопче. Нумо.
Він сором’язливий, але він добре справляється з навчанням.
Уперед. Йди тренуйся. Ходи.
Я ще зроблю з нього воїна.
О, мене не цікавить мій племінник. Мені потрібен дехто старший.
Чоловік.
Ти серйозно.
Ну, я не можу.
Навіть не заради корони?
А наскільки ця корона важка?
Надзвичайно.
Я створю імперію більшу за Конго.
І я зроблю тебе його королем.
Якщо, звичайно, ти цього не хочеш, тоді я запропоную Касаньє.
Не згадуй це ім’я тут.
Чому я?
Ти дав мені притулок.
Твої солдати допомагали мені боротися з португальцями.
Звичайно, я б спершу прийшла до тебе.
Але я скажу як жінка:
ти молодий...
приємний на вид, витривалий, як бик.
Що жінка твого віку знає про такі речі?
Хлопче,
є певні речі, які знає тільки жінка мого віку.
Вона сватається до Каси, демонструє свою прихильність публічно,
використовує своє багатство й дарує йому подарунки.
І він погоджується на ній одружитися.
Гадаю, що Нзінґа повинна відійти
від власної людяності.
Що це?
Щойно племінник помирає, Нзінґа постає у своїй владі.
Вона постає як король свого народу.
Що це таке?
Імбангала!
Нзінґо!
Переклад субтитрів: Ірина Ільїна