A történelem kereke ismét fordult
Ndongo királyságában.
Nzinga bátyja meghalt.
Kapcsolata Kasával, az imbangala harcossal megszakadt,
a házasságukat érvénytelenítették.
Nzinga!
Ez volt a következménye annak, hogy az esküvője napján kioltotta
egy fiatal, jövendőbeli király életét.
Egy szükséges cselekedet volt,
hogy a hatalmat átvéve folytathassa végső tervének megvalósítását...
és kiűzhesse a portugálokat Ndongóból, egyszer s mindenkorra.
Minden adósság kifizetődött.
Mostantól te vagy a királynő.
Éljen Nzinga királynő!
- Nzinga! - Nzinga!
AFRIKAI KIRÁLYNŐK
NZINGA
KINDONGA-SZIGETEK
Ma valahogy másképp néz ki a piac.
Ők nem csak a szokásos kereskedőink, nővérem.
Végül 42 évesen
Nzinga lett a királynő. Ő volt az egész ország ura.
Végre ő irányította királyságának, Ndongónak a sorsát.
Ndongo királyságában,
Nzinga a húgaival, Kambuval, és Funjival az oldalán uralkodott,
katonai bázisának biztonságából, a Kindonga-szigeteken.
Sokan a te hívásodra válaszolva érkeztek.
Kémeink szerint egész falvak válaszoltak,
és szolgálatodra küldték legrátermettebbjeiket.
Nzinga úgy próbálta növelni a hadseregét,
hogy az emberekhez szólt, és azt mondta:
„Hadd legyek a királynőtök!”
Az, hogy hajthatatlan uralkodóként lépett fel,
nagyon tetszett az embereknek,
különösen azoknak, akik úgy érezték, hogy a portugál rabszolgatartás és erőszak
igazán aláásta a közösségük egységét.
Menedéket teremtett nemcsak a sajátjainak,
hanem más törzsek népeinek is.
Kik ezek?
Ma reggel érkeztek.
Egyedül?
A családjaikat lemészárolták.
A portugálok kifosztották a falujukat.
Akiket nem öltek meg, azokat elhurcolták Luandába.
Három napig bujkáltak a bozótosban.
Biztonságban vagytok.
Egy véres halál is...
túl kegyes lenne Sousa kormányzó számára.
Még nem vagyunk elegen, hogy legyőzhessük Sousát.
- Könyörtelen. - Igen.
Köszönöm, Funji. Tudom, hogy milyen. Nem kell emlékeztetned rá.
Csak azt mondtam, hogy vannak emberei, akik...
Emberek.
Nem istenek.
Még ha kevesen is vagyunk, árthatunk nekik.
Hogyan?
Ezek az emberek főleg parasztok, halászok, nem katonák.
Akkor add meg magad, ha feladtad, Funji!
Nzinga, légy észnél!
Észnél, ezt mégis hogy érted?
Lehet, hogy ti itt civileket és elnyomottakat láttok.
De én egy hadsereget látok, akik készen állnak, hogy megvédjék a földjeiket.
Ne becsüljétek alá, mire képes valaki, aki a családjáért harcol!
Főleg, ha nincs vesztenivalója.
Ne vedd a szívedre a frusztráltságát!
Királyként beszél...
kinek a vállát nyomja népének súlya,
nem pedig nővérünkként.
Tudom.
Nem hitte, hogy helyénvaló a portugál rabszolgatartás,
és hogy népe fogságba eshet.
Ezért minden eszközt bevetett, amit csak tudott.
Az egyik dolog, amire Nzinga rájött,
szerintem nagyon is eszesen,
hogy szüksége volt a népre, hogy ellenszegülhessen a portugáloknak.
Ndongo különböző tartományaiba küldte hírnökeit,
és arra bíztatta az embereket,
hogy csatlakozzanak a lázadásához.
A portugál ültetvények rabszolgái tömegesen menekültek el.
Olyan raboskodó katonák is megszöktek,
akik részei voltak a jelenlévő portugál katonai erőknek.
És egy a taktikai zsenialitását bizonyító lépéssel
Nzinga eltorlaszolta az utakat,
ami megzavarta a piacokat,
ahol a portugál telepesek rabszolgákat vásároltak.
Ezen hálózatok megsemmisítése megakadályozta,
hogy a portugálok rabszolgákat vihessenek Luandába, a portugál bázisra,
ahol a foglyokat vagy egy partmenti ültetvényre,
vagy rabszolgaharcosnak, vagy Afrikán kívülre küldték
a tengerentúli rabszolga-kereskedelem részeként.
LUANDA KIKÖTŐJE
Luandában az új kormányzó, Fernão de Sousa
őrjöngött a hatalmas veszteségek miatt.
Az új kormányzó látta,
hogy nem hogy csak a serege zsugorodott,
de a rabszolga-kereskedelemhez való hozzáférése is csökkent
Nzinga tevékenységei miatt.
A portugálok dühösek voltak.
Ettől a zavargástól igazán felfigyeltek Nzingára.
Nem tűnik elégedettnek, nővérem.
Helyes.
Ha dühös, nem ura a helyzetnek.
Bár a portugáloknak jobb volt a hadseregük,
úgy érezték, bölcsebb döntés tárgyalni,
mint minden alkalommal erőszakhoz folyamodni,
mert az végül kimerítette volna őket.
Őexcellenciája, Sousa kormányzó előkelő szóvivője.
Isten hozta!
Üzenetet hoztam.
A kormányzó parancsát.
Azonnal adják vissza a tulajdonát!
Tulajdonát? Milyen tulajdonát?
A rabszolgákat.
Portugália rabszolgáit...
maga is jól tudja, hogy milyen tulajdonra utalok,
mivel maga és a...
Folytassa!
Mivel maga és...
a katonái...
megzavartak minden rabszolgapiacot innentől egészen Luandáig.
Olyan tulajdont vett el, ami nem a magáé.
Azok a rabszolgák a kormányzóhoz tartoznak.
Kérem...
mondja meg a kormányzónak, hogy örömmel visszaadom a tulajdonát...
a rabszolgáit.
Nos, helyes.
Azonnal visszamegyek, és elmondom...
Az egyetlen probléma ezzel az...
hogy nincsenek.
Hogy?
Nincsenek rabszolgáim.
Hogyhogy nincsenek rabszolgái?
- Nem adhatta el... - Sosem voltak...
rabszolgáim.
Nézzen körül!
Lát itt rabszolgákat?
Ha lát egyet is, szóljon!
És örömmel visszaadom a helytartónak.
Ki vele!
Lát itt rabszolgákat?
Mondja meg a kormányzónak, hogy az én királyságomban...
nincsenek rabszolgák.
Légy szíves, kísérd ki a vendégeinket az úthoz!
Hamarosan beesteledik.
Kár lenne, ha eltévednének.
És valaki más tulajdonává válnának.
Ugye?
Mindketten tudjuk, hogy a kormányzó nem fog ennek örülni.
Hát legyen!
Évtizedek óta ez volt az első alkalom,
hogy Ndongo fölényben volt a portugálokkal szemben,
és olyan ellenfélnek tekintették, amivel számolni kellett.
LUANDA KIKÖTŐ
A portugálok rettegtek.
Ez az egész Portugál Birodalom számára hátrányos volt.
Nem csak Ndongo meghódításáról volt szó.
A brazíliai gyarmati tulajdonaikról is,
amelyek akkoriban a világ leggazdagabb gyarmatai közé tartoztak.
Rabszolgákra volt szükségük a cukor, a fehér arany termesztéséhez,
mely a XVII. század egyik legjövedelmezőbb árucikke volt.
Most viszont Nzinga nem csak a rabszolgák támogatását nyerte el,
hanem egy soba nevű nemes kaszt tagjait is bevonzotta,
mely hatalmas csapást jelenthetett a portugál rabszolgakereskedőkre nézve.
A portugálok politikai erőszakot alkalmaztak, hogy szövetségeket kössenek,
és megfélemlítsék az embereket.
Afrikai szövetségesekre, sobákra voltak utalva, hogy rabszolgákhoz jussanak,
és mivel Nzinga ellenállt a portugál uralomnak,
a sobák egyre inkább kezdték megtagadni ezt a sarcot a portugálok számára.
Nincs mit adnunk.
A sobák továbbra is tömegesen özönlenek Nzingához.
Ha így haladunk, egy rabszolgánk sem lesz.
Jog szerint...
annak a vadembernek...
egy rabszolgahajó gyomrában a helye, úton Salvadorba
a nyomorult társaival együtt,
annak a tolvaj szajhának!
Nzingának fogalma sincs, mi vár rá!
Ráeresztjük Portugália haragját arra a pogány nőre,
amíg nem marad hol elrejtőznie
a Föld ezen nyomorult, isten háta mögötti zugában!
Kerüljön bármibe.
Nzinga akkora veszélyt jelentett a portugálok kilátásaira a régióban,
hogy elhatározták, hogy egyszer és mindenkorra megszabadulnak
a probléma forrásától, Nzingától.
Gyakorlatilag ő volt az első számú közellenség.
Ez volt az a pillanat, amikor Fernão de Sousa kormányzó
engedélyt kapott a katolikus egyháztól,
hogy elindítsa ellene ezt az „igaz, és szent háborút”.
KINDONGA-SZIGETEK
Uraim, az erdő tele van vademberekkel.
Közel a zsákmányunk.
Önök nyugatról érkezzenek...
a többiek pedig kövessenek engem!
Ma megszerezzük a zsákmányunkat.
A portugálok véres hadjáratot indítottak Nzinga ellen.
KINDONGA-SZIGETEK
Két hónap alatt behatoltak a területeire,
és végül körülvették az erődítményét, a Kindonga-szigeteken.
Túlerőben vannak.
Visszavonulás!
Vissza a bozótosba!
A portugálok hajthatatlanok voltak.
Azt hitte, át tudja vészelni őket, de nem jól gondolta.
A portugál tűzerő túl erősnek bizonyult Nzinga számára.
Sok harcosát elvesztette.
Nzingát és népét a pusztulás fenyegette,
a teljes megsemmisülés.
Egy búvóhelyében rejtőzködve a Kindonga-szigeteken,
Nzinga tudta, hogy nincs sok esélye a győzelemre.
Döntenie kellett, hogy marad-e, és harcol, vagy visszavonul, és újjáépít.
De Sousa növelte a seregét.
Még jutalmat is említett...
Az alattvalóim kezeivel,
orraival és fejeivel teli kosarakért.
És önért is, királynőm.
Az, hogy egy ekkora haderőt küldött válaszul,
azt jelenti, hogy méltó ellenfél vagy.
A tetteik hangosabbak, mint a szavaik.
És mit mondanak?
Hogy vérszomjas,
kapzsi, kegyetlen gyilkosok?
Azt mondják, hogy királynő vagy.
Törvényes, hatalmas, szeretett.
Túl veszélyes élni hagyni.
Nem ezt akartad?
Hogy tudják és elismerjék, ki vagy?
Nos...
megkaptad, amit kívántál.
Csak egy...
seregem van, ami betegeskedik,
kimerült, és kifáradt.
Tudom, hogy a végsőkig hűek maradnak.
De ez így nem helyes.
A portugálok érzik a gyengeségünket.
Mit mondanak az őseink?
Nem azért kísértek el idáig, hogy elbukjunk.
A történelmi feljegyzésekből tudjuk,
hogy vissza kellett vonulnia, de azzal elvesztette volna a tekintélyét.
Ezért úgy döntött, hogy beszél az ősökkel,
különösen a halott bátyjával.
Mbandi ngola.
Többet látsz, mint mi.
Messzebbre, mint mi.
Vezess minket!
Mit mond?
Türelem.
A bátyád azt mondja, életben kell lenned, hogy harcolhass, lányom.
Azt mondják: „Élj, hogy később harcolhass!”
Nem maradhatunk itt.
Ha jönnek még katonák,
és az őseink is beleegyeztek...
hogy visszavonuljunk...
akkor még ma este el kell mennünk.
Az éjszaka leple alatt. Túl veszélyes lenne várni.
Ébreszd fel őket!
Az őseink döntöttek.
Nzinga taktikusan használta spiritualitását,
hogy megmutassa a ndongói Mbundu népnek,
hogy ősi tudás és hatalom
segíti őt politikai és stratégiai döntéseivel kapcsolatban.
Nzinga és kísérete megfutamodott, és menekülni kezdett.
Azt a nehéz döntést hozta,
hogy otthagyja szeretett húgait a Kindongo-szigeteken,
a haditáborban, a saját biztonságuk érdekében.
Ezen a ponton a portugálok Nzinga királyságának, Ndongónak
nagy része felett átvették az irányítást.
Hogy megvédje a népét,
a diplomáciához kellett fordulnia.
Mit képzel magáról ez a vadember?
1626-ban Nzinga elküldte a Mwene Lumbóját,
a legrangosabb hivatalnokát és diplomatáját a portugálokhoz,
hogy megpróbáljon velük békét kötni.
Köszönöm a megtiszteltetést, hogy ma fogadnak.
Engedjék meg, hogy bemutatkozzam.
Én vagyok a Mwene Lumbo,
Nzinga ndongói királynő őfelségének
rendkívüli követe.
Azért a legrangosabb hivatalnokát küldte, mert ez volt a tiszteletének jele.
Remélte, hogy ezzel ráveheti a portugálokat,
hogy tárgyaljanak vele.
Nzinga királynő szívélyes üdvözletét küldi őexcellenciájának.
Parancsba adta, hogy elmondjam,
hogy újra hozzáférést nyújt a piacokhoz...
jogos királynőként való elismeréséért cserébe.
Ajándéktárgyakat hoztunk...
királynőnk jóakaratának jeleként.
Ennél többet is ígér,
abban az esetben, ha sikerül kölcsönös megegyezésre jutnunk.
Kérem, mutassák meg a vendégeinknek...
hogy néz ki egy kölcsönös megegyezés.
A Mwene Lumbót bebörtönözték,
és később nyilvánosan lefejezték.
De a portugálok még nem végeztek.
A portugálok mindent megtettek,
hogy megakadályozzák a küldetésében.
Ki kellett találniuk, milyen gyenge pont képes lerombolni Nzinga erejét belülről.
Királynőm.
Beszélj! Mi történt?
A portugálok elpusztították Kilombót.
Sokan életüket vesztették.
Funji, Kambu...
A húgaim. Mi lett a húgaimmal?
Elvitték őket.
Micsoda?
Ne!
Ne, kérem!
Őseim, kérem!
Ne!
Kérem, ne!
Elfogták, és bebörtönözték a húgait
a portugálok, hogy alkudozhassanak vele.
A húgai álltak hozzá a legközelebb az egész világon.
Nagyon ijesztő volt.
Elvitték őket a portugálok,
akik a múltban kizárólag erőszakosan bántak
a ndongói vezetőkkel.
Elég!
Kelj fel, Nzinga!
Talpon kell maradnod, az őseidért!
Igen.
Ez az.
Teljesen maga alatt volt,
és át kellett gondolnia, mit tegyen,
és tudnia kellett, mit kérnek majd tőle,
hogy visszakapja a testvéreit.
Az estére itt táborozunk le.
Holnap elindulunk az imbangalákhoz.
Visszatérünk Kasához?
Nem, Kasa egy fiú. Kasanje törzsfőnökhöz megyek.
Királynőm, bölcs dolog ez?
- Kasanje... - Nem szabad vele játszadozni.
Nincs más választásom.
Ő az egyetlen férfi...
aki megadhatja, amire szükségem van...
hogy megküzdjek a portugálokkal.
Hajlandó vagy megfizetni az árát?
Igen.
Nem szokás kecskét harcba küldeni egy oroszlán ellen.
Vissza akarom kapni a húgaimat.
Azt akarom, hogy a portugálok eltűnjenek a földemről.
Az utolsó szálig!
Nzinga legyengült, miután kimerült a hadserege.
Újra kellett építenie a haderejét.
Szüksége volt emberekre, egy hadseregre,
és olyasvalakire volt szüksége,
aki segíthetett abban, hogy a portugálok ne vehessenek el többé egy életet sem,
se egy családtagjának az életét.
Mivel sarokba szorult, egy igazán drasztikus lépésre szánta el magát,
és szövetségre próbált lépni Kasanjével, az imbangala kapitánnyal.
Kasanje volt az imbangala nép leghatalmasabb vezetője.
Kasanje hatalma minden imbangala uralkodó felett állt.
Óriási hadereje volt, mely 80 000 katonából állt,
és Nzinga tudta, hogy képes lenne meríteni belőle.
Egy hihetetlenül erőszakos, és veszélyes kannibálként volt ismert.
Emellett régóta ellenség volt, és hét évvel korábban megtámadta Ndongót.
IMBANGALA TERÜLET
Ezen a ponton Kasanje imbangala népének
az volt a célja, hogy elhagyja nomád életmódját,
és lassan letelepedjen.
Mindkettőjüknek volt valamije, amit a másik akart.
Kasanjének félelmetes hadserege volt,
és Nzinga tudta, hogyan építsen neki királyságot.
Ez volt az utolsó mentsvára.
Ha sikerül szövetséget kötniük, azzal megszilárdíthatja hatalmát,
és ő lehetne a régió legnagyobb fenyegetése.
Édesanyád lánya vagy.
Ez mit jelent?
Azt hiszed, könnyű feladat volt
egy apádhoz hasonló, hatalmas férfivel lenni?
Még nála is hatalmasabb volt.
Szólítsd magadhoz!
Most anyád szellemével kell dolgoznod, nem apádéval.
Lehet, hogy egy büszke
és harcedzett imbangala,
de elsősorban férfi.
Ezért nem női királyként találkozom vele,
hanem királynőként.
Mert elsősorban én is nő vagyok.
Egyelőre.
Azért jöttem...
hogy menedékre leljek...
és egy szövetségesre...
az egyetlen férfivel ebben a királyságban, aki valóban képes
legyőzni a portugálokat.
A hatalmas Nzinga...
azt kívánja, hogy megvédjem a portugáloktól.
És cserébe hűen harcolok melletted.
Mivel?
Szívvel...
és lélekkel.
És minden erőforrással,
amit a nagy Kasanje törzsfőnök hajlandó megadni nekem.
Sokszor harcoltam az imbangalák oldalán.
Sosem okozok csalódást.
Szépen beszélsz.
- Köszönöm. - De a szavaid...
nem elegek, hogy bejuss ebbe a táborba.
Mit kell tennem?
Két feltételem van.
Hozzám jössz feleségül.
Én vagyok ennek a Kilombónak az ura.
És itt csak egy úr számára van elegendő hely, kettőnek nem.
Nem fogod azt tenni velem, amit Kasával.
És a második feltétel?
Azt el kell dobnod!
Nem akarom a kezedben látni.
A hatalmad jelképeinek itt nincs jelentősége.
Nzingának voltak bizonyos rituális tárgyai,
mint sok más királynak Afrikában.
Nekem van egy királyi nyakláncom. Van egy királyi jogarom.
Nzingának volt egy öve, a lunga,
amely a női királyi erejét jelképezte.
Dobd el!
Tudta, hogy ahhoz, hogy megerősítse seregét, és visszaszerezhesse a húgait,
áldozatokat kell hoznia.
Élete során alkalmazott stratégiáinak egyike,
hogy alkalmazkodott,
felvette más, idegen kultúrák részeit, hogy elérje, amit akart.
Azt hiszem, ez különlegessé tette
Nzingát, mint vezetőt.
Azt mondtad, hogy harcolni akarsz,
és hogy vezetni akarod az embereim egy csapatát.
De ezt rang nélkül nem teheted.
Ezért úgy döntöttem, kinevezlek Nzinga királynőnek.
Fegyvermesterré, és Hatalmas Harcossá.
De...
De mi?
- Még több feltétel? - Nagyon jól ismersz.
- Nagyszerű pár leszünk. - Mit akarsz tőlem, Kasanje?
Nem csak én.
Mind akarjuk.
Vérszerződést akarunk.
Lássuk, közénk tartozol-e!
Ha megteszed, minden, amit ígértem, azonnal a tiéd.
Bizonyítania kellett,
hogy őszintén elszánt volt, hogy imbangala legyen.
Egy sor rituális szertartást kellett végigcsinálnia.
Meg kellet innia egy ember vérét.
Nzinga életében az a pillanat
a legvitatottabb a történelmi feljegyzések között,
és Nzinga mitológiájában.
Milyen mértékben lett belőle imbangala kannibál?
Emberhúst is fogyasztott?
Hozott emberáldozatokat?
A portugál források
barbár kannibálokként mutatják be az imbangalákat.
És a portugálok ezt
arra használták, hogy becsméreljék, és lejárassák Nzingát.
Véleményem szerint
senki sem evett szívet.
Nzinga nem ette meg senki szívét.
Miután imbangala kapitány lett,
Nzinga a hódítás felé fordította az elméjét és energiáját.
Mi az?
Még valamit akarok.
Még valamit?
Egy bázist.
A háborúról akarsz beszélni, most?
Igen.
Már van egy bázisod.
- Pont itt. - Egy saját bázist akarok.
Elég erőset ahhoz, hogy ott tervezhessek, és építhessek...
és a lehető legnagyobb csapást mérhessem a portugálokra.
Miért érzem úgy, hogy már tudod is, hogy hol?
Matambát akarom bázisomnak.
Ha segítek megszerezni...
mit kapok cserébe?
Mit akarsz, Kasanje?
Mit adhatok én a mindenható Kanajénak?
Téged akarlak.
- Már a tiéd vagyok. - A hűségedet.
- A te... - Nem, Nzinga.
Hallgass meg!
Véget akarsz vetni a portugáloknak?
Egy saját királyságot akarok.
Egy erős királyságot.
És azt akarom...
Hogy bízhass bennem?
- Hogy... - Hogy hűséges legyél.
Mindig.
Bízhatok benned?
Kasanje...
Én fekszem meztelenül az ágyadban.
Nincs rejtegetnivalóm.
Adj...
ezret...
a legerősebb embereid közül.
Én cserébe adok neked egy királyságot.
Áll az alku.
Én matambai királynőm.
Matamba meghódítása elengedhetetlen volt Nzinga számára stratégiai,
politikai és katonai szempontból.
Közvetlenül Ndongo királyságának a határán feküdt.
Tehát innen indíthatott támadásokat,
és zaklathatta a portugálokat.
Kasanje embereivel
elkezdte Matamba négyéves meghódítását.
És ezen a területen hozta létre
új és szilárd bázisát.
MATAMBA KIRÁLYSÁGA
Ekkor, 53 éves korában,
Nzinga egy többezer imbangala harcosból,
és Mbundu katonából álló, kombinált sereget vezetett.
Megrohamozta a királyságot, és végül a fővárosba ért,
ahol Matamba királynőjének lakrésze volt található.
Ne!
Mi nem vagyunk portugálok.
Mi nem így bánunk a királyiakkal.
Még vereségben sem.
Azt mondtam...
Elmenjünk Kasanjéhez, és elintézzük?
Süket vagy?
Menj innen, amíg még van lábad, amin elsétálhatsz!
Nem bánthatnak. Ne féljetek!
És te?
Tőled félnünk kellene?
Száműzlek titeket.
De ne aggódjatok!
Biztonságban lesztek ott, ahová küldelek.
Akár uralkodhatsz is a nevemben, de ide soha többé nem jöhetsz vissza
az engedélyem nélkül.
Matamba most már az enyém.
Megértetted?
Ahogy akarod.
- A lányom és én elmegyünk... - A lányod itt marad.
Tessék?
Olyan fiatal.
Sokat kell még tanulnia.
- Nem lesz hasznodra. - Azt majd én eldöntöm.
Ne aggódj!
Amíg te elmész,
és úgy teszel, ahogy a királynőd mondja...
biztonságban lesz.
- Várj! - A szavamat adom.
Ez nem személyes.
Meg kell tennem.
Most elmehetsz.
Kérlek!
Azt mondtam, menj!
Csak én maradtam neki.
Kérlek! Csak én maradtam neki!
Ne!
Muongo lányát elrabolni nehéz,
de szükséges döntés volt Nzinga részéről.
Ez biztosította, hogy Muongo többé nem tér vissza Matambába.
Így ő lett a királyságnak a királynője.
Nzingának nagyon nehéz döntéseket kellett hoznia,
hogy biztosítsa népének
szabadságát és szuverenitását.
Nzinga hihetetlen módon kapott új erőre.
Imbangala kapitány lett, egy rettegett harcos királynő,
aki egy közel 100 000 fős sereget irányított.
De döntő fontosságú volt, hogy húgai még mindig a portugálok kezében voltak.
Hamarosan megmentelek titeket, húgaim.
A feliratot fordította: ABD Productions