Колесо історії знову повертається
в Королівстві Ндонго.
Брат Нзінґи мертвий.
Її зв’язки з Касою, воїном імбангали,
були розірвані, їхній шлюб анульований.
Нзінґо!
Наслідки вбивства молодого майбутнього короля
в день їхнього весілля.
Необхідний вчинок,
щоб отримати владу і здійснити її остаточний план...
і вигнати португальців із Ндонго раз і назавжди.
Усі борги сплачені.
Ти тепер королева.
Вітаємо королеву Нзінґу!
-Нзінґа! -Нзінґа!
КОРОЛЕВИ АФРИКИ
НЗІНҐА
ОСТРОВИ КІНДОНГА
Сьогодні ринок виглядає інакше.
Це не просто наші звичайні торговці, сестро.
У віці 42 років
Нзінґа — королева. Вона володарка всіх земель.
Нарешті вона відповідає за долю свого королівства — Ндонго.
НДОНГО, КАБАСА
У Королівстві Ндонго,
на безпечній військовій базі на островах Кіндонга,
Нзінґа править разом зі своїми сестрами Камбу й Фундзі.
Багато таких людей прийшло у відповідь на твій заклик.
Наші розвідники кажуть, що відгукнулися цілі села,
відправивши своїх найбільш спроможних до тебе.
Нзінґа намагається збільшити свою армію
звертаючись до народу зі словами:
«Дозволь мені бути твоєю королевою».
Народові дуже імпонувала
її роль зухвалої правительки,
особливо тим, хто відчував, як португальське поневолення й насильство
справді підривало їхнє суспільство в цей час.
Вона будує притулок для людей — не тільки для своїх,
але й інших племен.
Хто вони?
Вони приїхали сьогодні вранці.
Самостійно?
Їхні сім’ї були замордовані.
Португальці напали на їхнє село.
Тих, кого вони не вбили, взяли із собою до Луанди.
Три дні ховалися в кущах.
Тепер ви в безпеці.
Кривава смерть...
занадто добра доля для губернатора Соузи.
У нас досі не вистачає людей, щоб здолати Соузу.
-Він невблаганний. -Так.
Дякую, Фундзі. Я знаю, який він. Не потрібно мені нагадувати.
Я просто сказала, що в нього є люди, які...
Люди.
Не боги.
Хоч ми й нечисельні, та все одно можемо завдати їм шкоди.
Як?
Ці люди переважно фермери, рибалки, а не солдати.
Тоді здавайся якщо ти опустила руки, Фундзі.
Нзінґо, будь розважливою.
Розважливість тут ні до чого.
Ти можеш бачити пригнічених цивільних.
А я бачу доморощену армію, готову захищати свою землю.
Не варто недооцінювати те, на що здатен той, хто бореться за свою сім’ю.
Особливо, коли йому більше нічого втрачати.
Не переймайся через її розчарування.
Вона говорить як король...
що несе вагу свого народу на плечах,
а не як наша сестра.
Я знаю.
Вона не вважає, що португальське рабство — це нормально,
що її народ може бути поневолений.
Тож вона буде використовувати всі засоби, які має.
Одна з речей, які усвідомлює Нзінґа, —
і це дуже розумно, —
що їй потрібні люди, щоб оскаржити те, що роблять португальці.
Вона відправляє своїх посланців до різних провінцій Ндонго
і заохочує людей повстати
і разом із нею боротися проти португальців.
Поневолені масово тікали з португальських плантацій.
Звідти тікають полонені воїни —
частина військової присутності португальців.
Нзінґа вдається до блискавичної тактики:
вона блокує дороги,
тим самим зриваючи ринки,
де португальські поселенці купували рабів.
ЛУАНДА, НДОНГО, КАБАСА
Руйнування цих мереж не дозволяє португальцям
переправляти поневолених в Луанду, португальську базу,
де полонених або перевозять на прибережні плантації
як рабів-солдатів, або відправляють з Африки
для підтримки трансатлантичної работоргівлі.
ПОРТ ЛУАНДА
А в Луанді новий губернатор Фернан де Соуза
лютує через катастрофічну втрату прибутку.
Новий губернатор бачить,
що не тільки його армія скорочується,
але його доступ до работоргівлі обмежується
через дії Нзінґи.
Португальці в люті.
Цей зрив справді звертає їхню увагу на Нзінґу.
Не схоже, що він задоволений, сестро.
Добре.
Якщо він злий, він не контролює ситуацію.
Хоча португальці мають переважаючу армію,
вони все одно розуміють, що найкраще було б домовитися,
а не застосовувати силу кожного разу,
тому що це зрештою їх виснажить.
Славний посланцю Його Високоповажності, губернатора де Соузи.
Ласкаво просимо.
Я приніс повідомлення.
Це розпорядження губернатора.
Негайно поверніть його майно.
Майно? Яке майно?
Рабів.
Португальських рабів...
ти дуже добре знаєш яке майно я маю на увазі,
оскільки ти і твої...
Продовжуй.
Оскільки ти і твої...
солдати...
зруйнували всі невільничі ринки звідси до Луанди.
Ви забрали майно, що вам не належить.
Ці раби належать губернатору.
Будь ласка...
скажи губернатору, що я буду рада повернути його майно, його...
рабів.
Що ж, добре.
Я негайно повернусь і скажу...
Єдина проблема в тому...
що в мене їх немає.
Що?
У мене немає рабів.
Як це — у тебе немає рабів?
-Ти не могла продати... -У мене ніколи не було...
ніяких рабів.
Озирнись.
Бачиш тут рабів?
Як побачиш, скажи мені.
І я з радістю їх поверну губернатору.
Ну ж бо!
Бачиш тут рабів?
Скажи губернатору, що в моєму королівстві...
рабів немає.
Прошу, безпечно проведіть наших гостей до дороги.
Вже сутеніє.
Ми б не хотіли, щоб ви загубилися.
І стали чужою власністю.
Правда ж?
Ми обоє знаємо, що губернатор не буде задоволений.
Тож краще так.
Уперше за багато років
Ндонго має перевагу над португальцями,
Ндонго є силою, з якою потрібно рахуватися.
ПОРТ ЛУАНДА
Португальці були нажахані.
Це погано для Португальської імперії загалом.
Річ не тільки в їхньому завоюванні Ндонго.
Йдеться про їхні колоніальні володіння в Бразилії,
яка наразі є однією з найбагатших колоній світу.
І їм потрібні підневільні робітники, щоб вирощувати цукор, біле золото,
один із найприбутковіших товарів, що існував у 17 столітті.
Але тепер, величезним ударом для португальських работорговців
може бути те, що Нзінґа не просто відвойовує поневолених,
вона також залучає на свій бік шляхетний клас — собів.
Португальці вдаються до політичного насильства, щоб створити союзи
і щоб усі боялися їх порушувати.
Вони покладалися на собів, африканських союзників, щоб доставляти поневолених,
і через опір Нзінґи португальському правлінню,
соби все частіше відмовляли в цій данині португальцям.
У нас немає данини.
Соби продовжують масово стікатися до Нзінґи.
Такими темпами в нас не буде жодних рабів.
За правом...
та дикунка...
має сидіти в трюмі невільницького корабля на шляху до Сальвадора
разом зі своїми бідолахами-співвітчизниками,
та злодійка-повія!
Нзінґа й гадки не має про те, що її чекає.
Ми викличемо гнів Португалії на ту язичницю,
поки їй ніде буде сховатися
на цьому нещасному, богом забутому куточку землі!
Чого б це не коштувало.
Нзінґа становить таку небезпеку для майбутнього португальців у регіоні,
що вони вирішили раз і назавжди
позбутися проблеми, якою була Нзінґа.
Вона фактично ворог народу номер один.
Саме тоді губернатор Фернан де Соуза
отримує дозвіл від католицької церкви
на початок «справедливої священної війни» проти неї.
ОСТРОВИ КІНДОНГА
Панове, в лісі повно дикунів.
Наш приз близько.
Я хочу, щоб ви прийшли із заходу...
і решта йдіть за мною.
Сьогодні отримаємо наш приз.
Португальці починають криваву військову кампанію проти Нзінґи.
ОСТРОВИ КІНДОНГА
Протягом двох місяців вони вгризаються в її території
і зрештою оточують її твердиню на островах Кіндонга.
Вони долають нас.
Відступайте!
Негайно повертайтеся в хащі!
Португальці невблаганні.
Вона думає, що зможе їх перечекати, але насправді це не так.
Португальська вогнева міць переважає сили Нзінґи.
Вона втрачає багатьох воїнів.
Нзінґа і її народ під загрозою знищення,
повного винищення.
Створивши схованку в джунглях на островах Кіндонга,
Нзінґа знає, що шанси на перемогу проти неї.
Мусить вирішити — залишатися й боротися або відступити й відбудувати.
Де Соуза збільшив свої армії.
Говорять навіть про винагороду за...
Кошики рук,
носів та голів моїх підданих.
І за тебе теж, моя королево.
Відповідь такого масштабу
означає, що ти — грізний ворог.
Їхні дії красномовніші за їхні слова.
І що вони говорять?
Що вони кровожерливі,
жадібні, жорстокі вбивці?
Вони кажуть, що ти королева.
Законна, могутня, улюблена.
Надто небезпечна живою.
Хіба не цього ти хотіла?
Щоб вони знали й визнали тебе, якою ти є?
Що ж...
твоє бажання здійснилося.
У мене...
хвора армія,
підірвана й виснажена.
Я знаю, що вони будуть віддані до кінця.
Але не так.
Не тоді, коли португальці вчувають нашу слабкість.
Що кажуть предки?
Вони не могли привести нас до невдачі.
Ми знаємо з історичних записів,
що вона мусить відступити, але не може зробити це, не втративши обличчя.
Тому вона вирішує порадитися з предками
і зокрема своїм померлим братом.
Нгола Мбанде.
Ти бачиш більше, ніж ми.
Далі, ніж ми.
Скеруй нас.
Що він говорить?
Терпіння.
Твій брат каже, що ти маєш бути живою, щоб воювати, доню.
Ось послання: «Спочатку живи, а в інший день борися».
Ми не можемо залишатися тут.
Якщо прийде більше солдатів,
і предки згідні в тому...
що ми повинні відступити...
тож нам потрібно піти сьогодні ж.
Під покровом темряви, чекати надто небезпечно.
Розбуди їх.
Предки заговорили.
Нзінґа стратегічно використовує свою духовність,
щоб показати народу Ндонго, відомому під назвою мбунду,
що знання й сила предків
впливають на її політичні і стратегічні рішення.
Нзінґа та її оточення вирішують тікати.
Вона приймає справді важке рішення —
залишити своїх улюблених сестер на островах Кіндонго
у військовому таборі для їхньої безпеки.
Наразі португальці захоплюють великі частини
королівства Нзінґи — Ндонго.
Щоб захистити свій народ,
їй доводиться вдаватися до дипломатії.
Ким себе вважає ця дикунка?
У 1626 році Нзінґа посилає Мвене Лумбо,
найвищу посадову особу й найвищого дипломата до португальців,
щоб спробувати домовитися про мир.
Дякую за честь цієї аудієнції.
З вашого дозволу я відрекомендуюся.
Я Мвене Лумбо,
спеціальний посланець її найпрекраснішої величності
королеви Нзінґи з Ндонго.
Вона посилає свою найвищу посадову особу, тому що для неї це акт поваги.
Цим вона сподівається привести португальців
до столу переговорів.
Королева Нзінґа посилає свої найтепліші вітання вашій високоповажності.
Вона доручила мені переказати,
що знову відкриє доступ до ринків...
в обмін на її законне визнання королевою.
Ми пропонуємо цю данину...
на знак доброї волі моєї королеви.
З обіцянкою більше,
ми сподіваємося досягти взаємоприйнятного рішення.
Будь ласка, покажіть нашому гостю...
як виглядає взаємоприйнятне рішення.
Вони ув’язнюють Мвене Лумбо
й пізніше страчують його публічно.
Але португальці ще не закінчили.
Португальці зроблять усе,
щоб переконатися, що вона не в змозі продовжувати свою місію.
Тож вони повинні знайти слабкість, що може підірвати силу Нзінґи зсередини.
Моя королево.
Говори! Що трапилось?
Португальці знищили Кіломбо.
Багато хто втратив життя.
Фундзі, Камбу...
Мої сестри. Що з моїми сестрами?
Їх забрали.
Вони що?
Ні.
Ні, благаю.
Мої предки, прошу.
Ні.
Будь ласка, ні.
Португальці схопили й полонили
її сестер, як розмінну монету.
Її сестри — це двоє найближчих людей у її житті.
Це дійсно жахливо.
Їх захопили португальці,
які в минулому виявляли лише жорстоку зневагу
до багатьох лідерів Ндонго.
Достатньо.
Вставай, Нзінґо.
Твої предки просять тебе підвестися.
Так.
Ось воно.
Вона спустошена,
і вона повинна думати, що робити,
і також вона мусить усвідомлювати: що в неї попросять в обмін на те,
щоб повернути її сестер.
Сьогодні поставимо тут табір.
Завтра ми вирушаємо до імбангали.
Ми повертаємось до Каси?
Ні, Каса — хлопчик. Я йду до ватажка Касаньє.
Моя королево, це розумно?
-Касаньє... -Він не той, з ким можна гратися.
Я не маю вибору.
Він єдиний чоловік...
який може дати мені те, що потрібно...
у боротьбі з португальцями.
Ти готова заплатити ціну?
Так.
На бій із левом цапа не пошлеш.
Я хочу, щоб мої сестри повернулися.
Я хочу, щоб португальці покинули мою землю.
Пішли всі до останнього!
Нзінґа ослаблена після того, як її сили вичерпуються.
Їй потрібно відновити свою владу.
Їй потрібні люди, їй потрібна армія,
і їй потрібен той, хто може допомогти
зробити так, щоб португальці більше не могли вбивати далі
або викрадати членів її родини.
Тож приперта до стіни, вона вирішує піти на досить рішучий крок,
намагаючись стати союзником капітана імбангали Касаньє.
Касаньє — найпотужніший лідер народу імбангала.
Влада Касаньє сягає далеко за межі будь-якого іншого правителя імбангали.
У нього величезна силова база на 80 000 військових
і Нзінґа знає, що може ними скористатися.
Він відомий як неймовірно жорстокий і небезпечний канібал.
Він також давній ворог який напав на Ндонго сім років тому.
ТЕРИТОРІЯ ІМБАНГАЛИ
На цьому етапі імбангала Касаньє
прагне відмовитися від свого кочового способу життя,
щоб стати більш осілою групою.
Вони обоє мають те, чого хоче кожен із них.
Він має люту армію, яка їй потрібна,
а Нзінґа знає, як побудувати королівство для нього.
Це її єдиний вихід.
Якщо вона утворить союз, тоді зможе консолідувати владу,
щоб становити найбільшу загрозу в регіоні.
Ти донька своєї матері.
Тобто?
Думаєш, це легке завдання бути
з таким могутнім чоловіком, як твій батько?
Могутнішим, ніж цей.
Звернися до неї.
Зараз тобі потрібно дослухатися до духу твоєї матері, а не батька.
Можливо, він гордий,
загартований у боях імбангала...
але він передусім чоловік.
Тож я не зустріну його як жінка-король.
Але як королева.
Тому що я теж насамперед жінка.
Наразі.
Я прийшла...
у пошуках притулку...
і союзу...
з єдиним чоловіком у цьому королівстві, хто справді здатний
перемогти португальців.
Велика Нзінґа...
шукає мого захисту від португальців.
А натомість я віддано боротимуся поруч із тобою.
З чим?
З...
серцем.
І будь-якими ресурсами,
які великий вождь Касаньє готовий надати мені.
Я багато разів билася пліч-о-пліч із імбангалою.
Я ніколи не розчаровую.
Ти добре говориш.
-Дякую. -Але твоїх слів...
замало, щоб потрапити в цей табір.
Що для цього потрібно?
У мене дві умови.
Перше, ти будеш моєю дружиною.
Я володар цього Кіломбо.
І є місце лише для одного володаря, а не для двох.
Ти не зробиш зі мною того, що зробила з Касою.
А друга?
Позбудься цього.
Я не хочу бачити це у твоїй руці.
Твої символи влади не мають тут ваги.
Нзінґа має ритуальні предмети,
як багато королів у Африці.
У мене є королівське намисто. У мене є королівський скіпетр.
Нзінґа має свій пояс, лунга,
які уособлюють її владу як жінки-короля.
Викинь.
Вона знає: щоб зміцнити свої ряди і повернути сестер,
вона мусить піти на певні жертви.
Одна зі стратегій, яку вона використовує протягом життя, —
це насаджувати культуру,
приймати аспекти чужих їй культур, щоб отримати те, що вона хоче.
І я думаю, що це дуже унікальна річ
властива Нзінзі як лідерці.
Ти сказала, що хочеш битися,
очолити військо моїх людей.
Що ж, ти не можеш зробити це без звання.
Отже я вирішив призначити тебе королевою Нзінґою.
Воєначальником і великим воїном.
Але...
Але що?
-Ще умови? -Ти мене дуже добре знаєш.
-З нас вийде чудова пара. -Чого ти від мене хочеш, Касаньє?
Не тільки я.
Ми!
Мусиш дати кровну клятву.
Доведи, що ти — одна з нас.
Зроби це зараз і все, що я тобі обіцяв, відразу стане твоїм.
Вона повинна довести,
що рішуче налаштована стати щирою імбангалою.
Вона повинна пройти комплекс ритуальних процедур.
Вона повинна випити кров людини.
Цей момент із біографії Нзінґи
найбільше обговорюється в історичних записах
і в міфології Нзінґи.
Якою мірою вона стала канібалом імбангали?
Чи їла вона людську плоть?
Чи приносила вона людські жертви?
Португальські джерела
демонізують імбангалу як варварів-канібалів.
І португальці
використали цю наклепницьку кампанію, щоб дискредитувати Нзінґу.
На мою думку,
ніхто не їв ніякі серця.
Нзінґа не з’їла нічиє серце.
Ставши капітаном імбангали,
Нзінґа зосереджує свої думки й сили на завоюванні.
Що?
Я хочу ще дещо.
Ще?
Базу.
Хочеш поговорити про війну прямо зараз?
Так.
У тебе вже є база.
-Саме тут. -Я хочу свою базу.
Досить сильну, де я можу планувати й будувати...
і вразити португальців у найболючіше місце.
Чому в мене таке відчуття, що ти вже знаєш де?
Я хочу, щоб Матамба стала моєю базою.
Як допоможу тобі мати те, що ти хочеш...
що я отримаю натомість?
Чого ти хочеш, Касаньє?
Що я можу дати всемогутньому Касаньє?
Я хочу тебе.
-Ти вже маєш мене. -Твою вірність.
-Ти маєш... -Ні, Нзінґо.
Слухай.
Хочеш покінчити з португальцями?
Я хочу своє власне королівство.
Сильне королівство.
І я хочу...
Довіряти мені?
-Що я буду... -Вірна.
Завжди.
Чи можу я тобі довіряти?
Касаньє...
Я лежу гола у твоєму ліжку.
Мені нічого приховувати.
Дай мені...
тисячі...
своїх найсильніших чоловіків.
Я дам тобі королівство.
У нас домовленість.
Моя королева Матамби.
Завоювання Матамби має важливе значення для Нзінґи
зі стратегічного, політичного й військового погляду.
МАТАМБА
Воно розташоване прямо на кордоні королівства Ндонго.
Отже, звідси вона може здійснювати напади
і справді залякувати португальців.
Разом із людьми Касаньє
вона починає своє чотирирічне завоювання Матамби.
І саме там вона міцно закріплює
свою нову територіальну базу.
КОРОЛІВСТВО МАТАМБА
Тепер, у віці 53 років,
Нзінґа очолює об’єднану армію
тисяч воїнів імбангали й солдатів Мбунду.
Вона бере приступом королівство і зрештою потрапляє до столиці,
де саме розташована штаб-квартира королеви Матамби.
Ні!
Ми не португальці.
Ми не ставимося так до королівських осіб.
Навіть за поразки.
Я сказала...
Чи нам піти до Касаньє і з’ясувати це зараз?
Ти глухий?
Іди, поки ноги носять.
Вони не можуть тобі нашкодити. Не бійся.
А ти?
Чи повинні ми тебе боятися?
Тебе вигнано.
Але не хвилюйся.
Ти будеш у безпеці там, куди я тебе посилаю.
Можеш навіть правити там від мого імені, але ніколи не зможеш сюди повернутися
без мого дозволу.
Тепер Матамба моя.
Зрозуміло?
Як хочеш.
-Ми з дочкою підемо... -Твоя донька залишиться тут.
Що?
Вона така мала.
Їй ще так багато треба навчитися.
-Вона тобі ні до чого. -Мені про це судити.
Не хвилюйся.
Якщо підеш
і робимеш так, як каже твоя королева...
вона буде в безпеці.
-Почекай. -Я дала тобі слово.
Це не особисте.
Так треба зробити.
Можеш зараз іти.
Будь ласка.
Я сказала йди!
Я все, що вона має.
Прошу. Я все, що вона має!
Ні!
Забрати дочку Муонго
був важким, але необхідним вибором для Нзінґи.
Це гарантувало, що Муонго ніколи не повернеться до Матамби.
Тепер вона королева цього королівства.
Нзінґа має зробити кілька дуже важких виборів,
щоб забезпечити гарантію свободи
й суверенітету свого народу.
Це дивовижне повернення Нзінґи.
Тепер вона капітан імбангали, вона страшна королева-воїн,
яка командує армією чисельністю близько 100 000 солдатів,
але головне — її сестри досі в руках португальців.
Незабаром я врятую вас, сестри.
Переклад субтитрів: Ірина Ільїна