Obchod s otroky západní část Afriky vysával.
Tisíce lidí byly posílány na lodě, které mířily k dalekým břehům,
a nikdy se domů ani k rodině nevrátily.
Nžinga, královna Ndonga a nyní i Matamby,
bojovala do posledního dechu, aby své království ochránila.
Nenechte je utéct!
Přesně tak. Utíkejte.
My už jsme se nautíkali dost.
Ale vítězství mír nepřineslo.
Po čtyřech letech Portugalci stále drželi její sestry jako rukojmí.
Cena jejich svobody byla,
aby Nžinga Portugalcům umožnila přístup k trasám obchodu s otroky.
Odmítla se jim povolit.
Vypadá to, že sis bez nás vedla dobře, sestro.
Kambu?
Kambu!
To je guvernérův vyslanec.
Přináší pro tebe vzkaz.
Vrátil jsem ti tvou sestru.
Teď nám otevři trh s otroky.
Pořád máte mou sestru Funži.
Dokud nebude volná,
žádný trh s otroky nebude.
Bez mé sestry žádný mír nenastane.
Vypadněte!
AFRICKÉ KRÁLOVNY
NŽINGA
PEVNOST MASSANGANO
Nebeský Otče...
Funži drželi v portugalské pevnosti
Massangano.
PEVNOST MASSANGANO
Ale i v zajetí
byla pro Nžingu velmi cenná.
Běž, mé dítě, a už nehřeš.
FUNŽIN 12. ROK V ZAJETÍ
Musím se kát.
Toto je dům Páně.
Nech ji se kát.
Rychle.
Svatá Matko, modli se za nás.
Svatá Matko Boží,
modli se za nás.
Svatá Matko Kristova,
modli se za nás.
Funži byla v podstatě Nžinžin špión.
Nechávala v kapli vzkazy,
které vyzvedávala síť poslů
a odnášela je k její sestře.
NŽINŽIN VÁLEČNÝ TÁBOR DEMBOS
Funži potvrdila, co jsme tušili.
Portugalci mají velké potíže.
Přišli o Luandu ve prospěch Holanďanů.
To by nám mohlo pomoct.
Nebo taky ne.
Bojovník Imbangaly Nžinga Mona byl královnin vrchní generál a důvěrník.
Jeho jméno znamená „syn Nžingy“,
protože tak ho viděla.
Nepřítel mého nepřítele by mohl být můj přítel.
Měli bychom je oslovit.
Zjistit, jestli by se s námi spojili.
Pokud si to předci budou přát, využiji Holanďany,
abych konečně srazila Portugalce na kolena.
Holanďané dorazili v roce 1641.
V Atlantiku byli silnými hráči.
BRAZÍLIE, JIŽNÍ ATLANTIK, NDONGO
Portugalci měli na africký obchod s otroky monopol
již více než sto let.
Ale nyní se do hry přidala Francie, Británie a Nizozemí,
které chtěly svůj podíl.
Zisky z obchodu byly podle dnešních měřítek nepředstavitelné.
Jen z otrokářských plantáží
bohatla království po celé Evropě.
Všichni přijížděli do Afriky,
aby sklidili černé zlato, což znamená lidi,
a pomocí neplacené práce budovali Ameriku a další ekonomiky.
Tak co?
Přivedli ty nové cizince, aby s námi bojovali?
Můžeme už pokojně spát?
Teprve když se žena vyspí se dvěma muži,
pozná, s kým bude radši.
Pokud tančíš se svým soupeřem,
nezavírej oči.
Musíš se s nimi setkat z pozice moci
a autority.
Na svém trůnu.
Jako královna.
Ano.
Je tedy rozhodnuto.
Nechť ti noví cizinci poznají, kdo jsem.
Vůdce, kterého nelze přehlížet.
Pusťte je dovnitř.
Myslím, že šlo o zásadní obrat,
z části i proto, že Nžinga chápala,
že soupeření mezi Evropany by pro ni mohlo být politicky prospěšné.
Posaďte se.
Prý jste dobyli Luandu.
Gratuluji.
Děkuji.
Co takhle trochu vína, které tak rádi pijete na oslavu?
Jste laskavá.
Možná později.
Až prodiskutujeme jisté záležitosti.
Po práci.
Holanďané jsou velmi moudří.
Zmocnili jste se tedy Luandy.
Co bude s vaší armádou dál?
- Co tím myslíte? - Máme stejného nepřítele,
Portugalce.
Jak moc chcete, aby zmizeli?
Slyšeli jsme příběhy o velké Nžinze,
se kterou Portugalci nikdy nepoznali přátelství ani mír.
V této zemi není přátelství ani mír od chvíle,
kdy do ní Portugalci vstoupili.
Narodili jsme se jako lidé na útěku před záhubou.
Nechci je tu.
Pak chceme totéž.
Víceméně.
„Víceméně“.
Chci říct, že jsme tu kvůli obchodu,
ale každý ví, že Nžinga Portugalcům odvážně znemožnila přístup k...
nazval bych je
důležitými trasami ke klíčovým trhům.
Trhy s otroky.
I já jsem se doslechla o tom, že dobýváte portugalské plantáže
od Ameriky až po Zlaté pobřeží.
Země volající
po těžké práci našeho lidu.
Nemám pravdu?
Jste dobře informována.
Abych vůbec mohla zvážit vaše podmínky,
musím nejdřív dostat, co chci já.
S Portugalci jsme tak jednali už mockrát.
Bezcenné sliby a přísahy, které byly porušeny.
My nejsme Portugalci.
A přesto máte stejně neukojitelnou žízeň po otrocích.
Co požadujete?
Vojáky a zbraně.
A především uznání.
Kdybych s vámi spolupracovala,
uznávali byste mě jako vznešenou královnu,
ne jako vašeho poddaného.
Ale možná to je pro dnešek
moc práce.
Možná by se už hodilo víno.
Ano?
Nžinžin odpor k Portugalcům se nikdy nesnížil,
a Holanďané pro ni byli způsob, jak jejich moc zpochybnit.
Holanďané se od Portugalců lišili v tom,
že království Ndongo nechtěli dobýt.
Vážně Holanďanům dovolíš, aby měli trhy s otroky?
Musím s nimi vyjednávat.
Vím, co jsem cestou zpátky viděla.
Celé vesnice prázdné.
Portugalci je vyhubili.
Nebylo tam ani živáčka.
Toulají se tam jen zlí duchové.
Čeká nás všechny stejný osud?
Jistěže ne, Kambu.
- Nač ten dotaz? - Tak proč s nimi
ještě vůbec vyjednáváš?
I dnes, když bezpochyby víme,
že chtějí to samé, co Portugalci.
Protože Portugalci jsou stále náš největší nepřítel!
A Holanďané jsou naše nejlepší šance, jak je porazit!
Jak se znovu setkat s Funži!
Holanďané nás potřebují.
Tím získáváme páku.
Bez ní nemáme naději.
Našich nejlepších lidí
bude i nadále ubývat.
Vzpomínáš si vůbec na dobu,
kdy jsi spala klidně?
Ne.
Musíme udělat, co je třeba,
abychom přežili další den.
Pokud s námi budou Holanďané bojovat
a přijmou mě jako sobě rovného,
pak odsud můžeme společně Portugalce vyhnat.
Nebudou mě moci přehlížet.
Nžinga na Portugalce dál útočila.
Na obchod s otroky to mělo obrovský dopad.
Portugalci dříve vyváželi
až mezi 10 000 a 13 000
zotročených lidí ročně, ale nyní toto číslo
kleslo téměř na nulu.
Portugalského krále ztráta tak rozzuřila,
že poslal nového guvernéra,
aby to s ní vyřídil.
Jmenoval se Souto-Maior.
V roce 1646 nashromáždil obrovskou sílu,
největší, jaké Nžinga kdy čelila.
Portugalci zamířili přímo do tábora
v oblasti Dembos.
Blíží se další, královno!
Obkličují nás!
Ústup do lesa! Běžte!
Nžinga musela uprchnout
a zanechat tu spoustu svých lidí, včetně své sestry Kambu.
KILOMBO V DEMBOSU
Takto do královské domácnosti vstoupit nemůžete.
Jak se opovažujete?
Prosím! Já...
Ne!
Když Portugalci zjistili, že Funži celou tu dobu špehovala,
velmi je to rozzlobilo.
A tak se rozhodli Nžinze ukázat,
že tuto bitvu nevyhraje.
Že ji zničí.
Nžinžina armáda byla opět v pohybu,
když se dozvěděli zprávy o únosu Kambu a vraždě Funži.
Jak se můžeme rozloučit bez těla?
Může se vůbec vrátit bez těla?
Teď je z ní předek.
Máme dalšího ducha
statečného válečníka, který na nás dohlíží.
Vzchop se.
Všechno se děje z vůle bohů, Nžingo.
Co když udělají totéž Kambu?
Nemůžu ztratit i ji. Nemůžu.
Nemůžu.
Vím,
že to bolí.
Nemůžu přijít i o ni.
Byla to
její mladší sestra, již měla chránit až do konce jejich životů.
Musela cítit velkou vinu za to,
že ji nebyla schopná udržet v bezpečí a ochránit ji.
Ochraňuj nás, Funži.
Tvá oběť nebude zbytečná.
Po její smrti
potřebovala Nžinga Holanďany o to víc, aby záchranila Kambu.
Potřebovala, aby podepsali dohodu.
Portugalci drželi Kambu v pevnosti Massangano.
Nžinga neměla palebnou sílu, aby se o záchranu pokusila sama.
Součástí dohody je i pevnost Massangano,
což znamená, že potřebuji holandské vojáky, munici a střelné zbraně.
Proč je pro vás tak důležitá?
Proč je pevnost tak důležitá?
Massangano je poslední portugalská pevnost,
a možná i nejsilnější.
Je tak podstatná, že kdyby dnes padla,
Portugalci by byli v koncích.
Proč je pro mě tak důležitá? To ne, pane.
Měla by být nanejvýš důležitá i pro vás, ne?
Ano, už chápu.
Ale přesto, taková dohoda s...
královnou Ndonga.
Řekněme, že je to složité.
Nikdy se to nestalo.
Je mi líto. Nevím, zda je to možné.
Čili to není nemožné.
I kdyby to šlo, nemůžu nic slíbit,
ale kdyby ano...
Cena bude samozřejmě vysoká.
Jak vysoká?
Chceme víc otroků.
Co jsem vám říkal?
Zmije. Všichni.
Už jste si vzali nespočet mých lidí.
Chceme přístup na portugalské trhy s otroky,
aniž by Portugalci zasahovali.
Holanďané chtěli, aby jim Nžiga umožnila
používat portugalské obchodní trasy a trhy s otroky.
Již dříve dokázala, že je může zastavit.
Teď potřebovali její pomoc.
Chci písemně,
že oficiálně uznáváte moje postavení
nezávislé a legitimní vládkyně Ndonga a Matamby.
Vám rovného přítele
v boji proti Portugalcům a v této zemi.
Jak jsem řekl,
žádáte hodně.
Abych vyrovnala vaši vysokou cenu,
jak jste říkal.
Nžinga podepsala s Holanďany formální dohodu.
Souhlasila s tím, že jim dá polovinu válečných zajatců,
které pak můžou zotročit a použít na svých plantážích.
Na oplátku Holanďané souhlasili, že Nžingu podpoří
vojensky i politicky.
Byl to kompromis.
Jak může člověk chránit lidi v dobách všudypřítomného zotročování,
když je otroctví na každém kroku?
Kde násilí kolonizace lidi buď zotročuje,
nebo je nutí vzdorovat tím, že uzavírají spojenectví s Evropany,
kteří zotročují?
Nžinga s pomocí holandských vojáků
plánovala útok na pevnost Massangano, aby zachránila Kambu.
O dva týdny později měli na pevnost zaútočit.
Ať žije královna.
Ať žije dlouho. Co tě sem přivádí?
Omluvíte nás?
Poslali velký kontingent z Lisabonu na boj proti Holanďanům.
Potřebují své vojáky zpět.
Jak to myslíš?
I ty, co jsou tady?
Všechny. Na obranu Luandy.
Nepočká to?
Už zítra se zmocníme pevnosti
a osvobodíme Kambu.
To nemůžou!
Nemáme jinou možnost.
Podle všeho
v Luandě přistává příliš mnoho Portugalců.
Ne.
Zavolejte Ngangu.
Předkové znají jiný způsob.
Nemůžeme to vzdát, když jsme tak blízko.
Je přiliš daleko. Není čas ji přivolat.
Tak jim řekni, ať mi dají ještě den.
Jen jeden.
A já osobně půjdu s našimi
a jejich vojáky proti nim bojovat.
Ale slíbili jsme, že jim pomůžeme.
Ano. Ale ne dnes.
Zítra.
Nemyslím si, že mají čas až do zítřka, královno.
Pokud Luandu ztratí,
přijdeme o vše, čeho jsme dnes dosáhli.
Potřebují své vojáky okamžitě.
Musíme si vybrat.
Ať vojáci vyrazí.
Ale hned, jak to skončí,
se vrátíme, jak jsme slíbili, a Kambu zachráníme.
Když konečně dorazila do Luandy,
viděla, jak za horizontem mizí poslední holandské lodě.
Portugalci město znovu ovládli.
Když Nžingu Holanďané zklamali, zničilo ji to.
Uvědomila si, že bez jejich vojska
bude mnohem těžší Portugalce porazit.
Bojovat zvládneme i bez Holanďanů.
Pořád jsem jim trnem v oku, a přesto Kambu stále ještě nemáme.
Jako by si ji chtěli nechat, ať uděláme cokoli.
Budeme bojovat, dokud nebudou mít na výběr.
Jsi stejně silná, jako když sis vzala trůn.
Ale nejsem nesmrtelná,
ani Kambu.
To ona mě nahradí, až tu nebudu.
Našli jsme je schované v kapli.
Tebe znám, že ano?
Co jsi dělal ve Wandu, starý příteli?
Příteli?
Jste teď s jezuity?
To nejsou jezuité. Jsou s kapucíny.
Jaký je v tom rozdíl? Všichni slouží Portugalcům.
S Portugalci se nepřátelíme. Zodpovídají se Římu.
- Římu? - Ne Lisabonu.
Ano. Papeži.
Katolíci se zodpovídají papeži.
Dokonce i král Portugalska.
Nezapomněla jsem vše, co jsi mě naučil při křtu, že ne?
Chvála Bohu, královno Nžingo.
Všichni katolíci se musí zodpovídat papeži.
Co kdybychom místo vás popravili papeže?
Protože vy jste zjevně jen hadův ocas,
zatímco on je jeho hlava.
Nžingo Mono, přestaň naše hosty děsit.
Dnes žádná poprava nebude.
Zajistěte hostům pohodlí.
Hned.
Co?
Možná se příliš dlouho honíme za ocasem.
Myslím, že Nžinga Mona má projednou pravdu.
V těchto těžkých časech potřebuji tvou pomoc, tvé vedení.
Amen.
Snad jsem tě nevyrušila, příteli.
Vůbec ne.
Když vás vidím,
připomíná mi to můj křest před mnoha měsíci.
Byl to požehnaný, nezapomenutelný den.
Byl to strategický tah.
Jen si tě dobírám.
Bylo to nezapomenutelné.
Půjdu rovnou k věci.
Potřebuji, aby mě papež prohlásil za legitimního vládce Ndonga.
Pokud tak učiní,
Portugalci to budou muset respektovat.
Jinak by neuposlechli papeže.
Což neudělají.
Potřebuji, abyste mi ty i tví přátelé
pomohli toho docílit.
- Není to tak jednoduché. - Já vím.
Jak to uděláme?
Důkaz o konverzi.
Nejen vaší.
Celého Ndonga.
- Vašich zvyků... - A naší kultury.
Já papeže potřebuji.
A vy mi ho pomůžete dostat na mou stranu.
Pomůžeš mi
i se svými kapucínskými přáteli?
Otec Zelotes souhlasil s tím, že jí pomůže.
Nžinga tedy začala posílat papeži dopisy.
Psala v nich, že je ochotná vrátit se ke křesťanství.
Také žádala, aby k ní přišli misionáři,
kteří by její lid pokřtili. Zavedla ve svém království
křesťanství.
Zatímco čekala na odpověď,
Portugalci využívali toho, že Nžinga potřebovala
získat zpět svou sestru.
Poslali náboženského vyslance, aby vyjednal její propuštění.
Pokud chcete ještě někdy vidět svou sestru, požadujeme, abyste přestala
se svými válečnými praktikami.
„Válečnými praktikami.“
To říká ten pravý.
Chci jen,
abyste mi vrátili mou sestru,
mého právoplatného nástupce,
a nechali nás na pokoji.
Kdybyste to udělali, válka by skončila.
Musíte se svými pohanskými zvyky skoncovat.
Potřebujeme důkaz toho, že jste přešla ke křesťanské víře.
Konvertujte i všechen váš lid.
Co prosím?
Nech ho domluvit.
A...
A co?
Guvernér Chichorro také žádá 200 otroků
jako projev dobré vůle.
Katolická církev se na obchodu s otroky podílela.
Myslím, že se moc nemluví o tom,
jak velkou roli církev v ochodu s otroky hrála
a do jaké míry
katolickou církev zisk z něho utvářel.
Jen aby bylo jasno.
Chcete,
abychom se otočili zády k našim předkům
a zahodili kulturu,
která nás provází od narození.
A kvůli čemu?
Bohu,
jehož jméno nedokážeme vyslovit,
jehož jazykem neumíme mluvit?
A k tomu všemu
požadujete
200 dalších otroků, k těm tisícům,
tisícům,
které jste si už vzali?
To je všechno?
Bude to stačit?
Váš Kristus mluví o lásce a soucitu.
Kde je ten váš?
Nedám vám dalších 200 otroků.
Dala...
dali jsme vám už dost.
Nžinga kvůli Kambu s některými podmínkami souhlasila,
ale odmítla jim darovat 200 otroků,
což by dnes představovalo
téměř půl milionu dolarů.
O 2 ROKY POZDĚJI
Aby Nžinga papeže přesvědčila,
nechala po celém království vystavět kostely
a organizovala masové křty svého lidu.
Kde je?
Když se dohodli na podmínkách,
Portugalci její sestru propustili,
ale papež ji jako svrchovanou křesťanskou panovnici stále ještě neuznal.
Tady je.
Kambu!
Děkuji vám, předci.
Tady tě mám.
Svojí malou sestřičku.
Komu říkáš malá?
- Kambu! - Kambu!
Děkuji.
Ongojo tančí dobře.
Kéž by to viděla Funži.
A otec taky.
Jsou tu s námi.
Naši předci nás nikdy neopouštějí.
Vím, že to nebylo lehké,
když jsi sem nechala přinést
ty katolické zvyky.
Abys přesvědčila papeže.
Abych zajistila mír.
A zajistila tvé následnictví
a budoucnost našeho lidu.
Neudělala jsem nic, k čemu by mě nevedli předci.
Nebylo to kvůli žádnému bílému muži,
i když si myslí, že je mocný.
Já vím.
Nebudu tu napořád.
Nemluv tak, Nžingo.
Až odejdu,
vzpomeň si, co jsem pro to musela udělat.
Ochraňuj to.
Co když nebudu dost dobrá?
Dokud nás budou vést předci,
vždy budeme dostatečně dobří.
Nikdy nejsme sami.
O 5 LET POZDĚJI
Nžinga papežovi psala
dopis za dopisem spoustu let.
Dokud konečně nedostala odpoveď,
ve které papež prohlašuje, že jsou africko-křesťanský stát
a že je Portugalci musí uznat.
Nastal mír.
Konečně se dočkala.
Protože i ti největší válečníci
jednoho dne složí zbraně,
buď na bojišti, což je velkolepá smrt válečníka,
nebo v jejím případě na trůnu,
kde nakonec zemřela.
Na sklonku Nžinžina života
se obchod s otroky rapidně rozrůstal.
V podstatě neexistovala země,
která by do obchodu s otroky nebyla zapletená,
která by africký kontinent nerabovala
od milionů zotročených Afričanů.
Proti tomu nemohla bojovat. Nemohla bojovat proti celému světu.
Nžinga byla jediná africká vůdkyně,
kterou evropští vládci u moci uznali jako královnu.
Nžinga byla matka národa.
Svou zemi milovala,
a proto učinila velké oběti.
Avšak tyto oběti
jejímu království zaručily nezávislost,
zatímco zbytek Afriky pohlcoval imperialismus.
Naše příběhy se ještě musí vyprávět,
protože jsme je většinou nevyprávěli my.
Vyprávěli je o nás jiní.
Jako Angolanka,
která má blízko k archivům,
jsem se s Nžingou setkala
a dodnes mě neopustila.
Je to pro mě emotivní.
Je to důležitý příběh
a v Angole...
i po celém světě...
Nžinga žije dál.
Podle mě patří mezi největší bojovnice a vůdčí osobnosti,
jaké kdy svět viděl.
Na konci Nžinžina života
se jí dostalo všeho, za co bojovala.
Zajistila svému lidu bezpečné, nezávislé království.
Královský rod, pro který toho tolik obětovala, pokračoval.
Nejprve skrz její sestru Kambu
a pak další tři královny, které dál vládly v Matambě.
Evropské mocnosti
nakonec kontinent pohltily.
Ndongo Portugalcům podlehlo a stala se z něj Angola.
A jako ve většině příběhů z lovu, které vypráví lovec,
byla i Nžinžina udatnost zanedbána a její příběh byl pohřben.
V 60. letech 19. století
se nová generace Angolanů bojujících za nezávislost
k Nžinze přihlásila
jako k symbolu vzdoru a naděje. Viděli v ní revolucionářku,
mocnou bojovnici a africkou královnu,
jejíž příběh si zaslouží být vyslyšen.
JEN Z ANGOLY SE V LETECH 1525 AŽ 1866
VYVEZLO ŠEST MILIONŮ ZOTROČENÝCH LIDÍ.
PO DLOUHÉM BOJI ZA SVOBODU
SKONČILA OKUPACE ANGOLY V ROCE 1975.
Překlad titulků: Karolína Ryšánková