Slavehandlen ruinerer Vestafrika.
Tusindvis sendes væk på skibe, der skal til andre kyster,
og får aldrig deres hjem eller familie at se igen.
Njinga, dronningen af Ndongo, og nu Matamba,
vil kæmpe til sidste åndedrag for at forsvare sit kongerige.
Lad dem ikke slippe væk!
Nemlig. Løb videre.
Det er jeres tur til at løbe.
Men sejr giver ingen fred.
Efter fire år holder portugiserne stadig hendes søstre som gidsler.
Prisen for deres frihed er,
at Njinga skal give portugiserne adgang til slaveruterne.
Hun nægter.
Du har vist klaret dig godt uden os, søster.
Kambu?
Kambu!
Han er guvernørens udsendte.
De sendte ham med mig med en besked til dig.
Jeg har givet dig din søster tilbage.
Åbn vores slavemarkeder.
Du har stadig min søster Funji.
Indtil hun er fri,
er der ingen slavemarkeder,
og der bliver ingen fred uden min søster.
Ud!
Fadervor...
Funji holdes i portugisisk højborg.
Fort Massangano.
Men selv i fangenskab
viser hun sig at være et værdifuldt aktiv for Njinga.
Gå, mit barn, og synd ikke længere.
FUNJIS 12. ÅR I FANGENSKAB
Jeg vil skrifte.
Dette er Guds hus.
Lad hende skrifte.
Skynd dig.
Hellige Moder, bed for os.
Hellige Guds Moder...
...bed for os.
Hellige Guds Moder...
...bed for os.
Funji er praktisk talt en spion for Njinga.
Hun efterlader noter i kapellet,
som samles op af et netværk af budbringere
og føres til hendes søster.
NJINGAS DEMBOS-KRIGSCAMP
Funji har bekræftet vores mistanke.
Portugiserne er i store problemer.
De har mistet Luanda til hollænderne.
Det kunne være godt for os.
Eller ikke.
Imbangala-krigeren Njinga Mona er dronningens øverste general og fortrolige.
Hans navn betyder "Søn af Njinga",
hvilket er sådan, hun ser ham.
Min fjendes fjende kunne være min ven.
Vi bør i det mindste række ud.
Se, om der er mulighed for en alliance.
Hvis forfædrene vil det, vil jeg bruge hollænderne
til at tvinge portugiserne i knæ.
I 1641 ankommer hollænderne.
De er den store magtfaktor i Atlanterhavet nu.
BRASILIEN, DET SYDLIGE ATLANTERHAV, NNDONGO
Portugiserne havde monopol på den afrikanske slavehandel
i over et århundrede,
men nu er Frankrig, Storbritannien og Holland med,
og de vil have deres andel.
Overskuddet er utænkeligt efter nutidens standarder.
Slaveplantagernes økonomi alene
driver formuerne af kongeriger i hele Europa.
Alle kommer til Afrika
for at høste det sorte guld, som er menneskerne,
så de kan bygge Amerika og andre økonomier med den frie arbejdskraft.
Nå?
Har de hentet disse nye udlændinge til at kæmpe med os eller...
...skal vi så stadig sove med et øje åbent?
Det er kun, når en kvinde har været i seng med to mænd,
at hun ved, hvem hun foretrækker.
Når du danser med din rival...
...så luk ikke øjnene.
Du må møde disse mennesker fra et magtfuldt sted...
...og autoritet.
På min trone.
Som kvindelig konge.
Ja.
Så er det gjort.
Lad os lade de nye udlændinge vide, hvem jeg er.
Lederen, de ikke tør ignorere.
Luk dem ind.
Det er et stort vendepunkt, tror jeg, delvist,
fordi Njinga erkender,
at europæiske rivaliseringer kunne være en fordel, politisk, for hende.
Tag plads.
Vi hørte, du fangede Luanda.
Tillykke.
Tak.
Måske noget af den vin, I kan lide at fejre med?
Dronningen er alt for venlig.
Måske senere.
Når vi har talt forretninger.
Efter arbejde.
Hollænderne er bestemt meget kloge.
Så I har besejret Luanda.
Hvad bliver det næste for jeres formidable hær?
- Hvad mener du? - Med vores fælles fjende,
portugiserne?
Hvor meget vil I af med dem?
Vi har hørt historier om den store Njinga,
som portugiserne aldrig har kendt til venskab eller fred med.
Dette land har ikke kendt venskab eller fred,
siden portugiserne ankom til det.
Vi er mennesker, der er født på flugt fra udryddelse.
Så jeg vil have dem væk.
Så ønsker vi det samme.
Mere eller mindre.
"Mere eller mindre."
Jeg mener, handel er grunden til, vi er her,
men alle ved, at Njinga tappert blokerede portugiserne fra...
...jeg vil kalde det...
...vigtige handelsruter til nøglemarkeder.
Slavemarkeder.
Jeg har også hørt om erobringen af portugisiske plantager
fra Amerika til Guldkysten.
Lande, der skriger
på, at vort folks bøjede rygge skal pløje.
Har jeg ret?
Dronningen er velinformeret.
For at jeg overhovedet kan overveje, hvad du vil...
...må jeg først have, hvad jeg har brug for.
Jeg har været her for mange gange med portugiserne.
Løfter, eder, brudte, værdiløse...
Vi er ikke portugiserne.
Og alligevel er jeres umættelige tørst efter slaver den samme.
Hvad har du brug for?
Soldater og våben. Og frem for alt...
...anerkendelse.
At hvis jeg gik med til at arbejde med jer,
ville I anerkende mig som en kvindelig konge, kongelig,
og ikke jeres undersåt...
...men måske er det for meget arbejde...
...i dag.
Måske noget af den vin nu.
Ja?
Njinga vakler aldrig i sin foragt for portugiserne,
og hollænderne er en belejlig måde at bestride deres magt på.
Hollænderne var anderledes end portugiserne,
fordi de ikke vil erobre hendes kongerige Ndongo.
Vil du virkelig lade hollænderne tage slavemarkederne?
Jeg må forhandle med dem.
Jeg ved, hvad jeg så på vej tilbage.
Øde landsbyer.
Plyndret af portugiserne.
Ikke en eneste levende sjæl.
Som hvor kun onde ånder strejfer om.
Er det, hvad der skal blive af os?
Selvfølgelig ikke, Kambu.
- Hvorfor spørger du om det? - Hvorfor forhandler du
så stadig med dem?
Selv nu, hvor vi uden tvivl ved,
at de vil have, hvad portugiserne vil have.
For portugiserne er stadig vores største fjende!
Hollænderne er vores bedste chance for at besejre dem!
For at se Funji igen!
Hollænderne har brug for os.
Det giver os noget at handle med...
...og uden noget at handle med, er der intet håb.
Vores bedste folk...
...vil fortsat blive frataget vores land.
Kan du huske en gang...
...hvor du ikke skulle sove med et øje åbent?
Nej.
Vi må gøre det, der skal til...
...for at overleve og kæmpe endnu en dag.
Hvis hollænderne går med til at kæmpe med os
og kan se mig som en ligemand,
så kan vi sammen befri landet fra portugiserne.
Så kan de ikke ignorere mig.
Njinga fortsætter sine angreb på portugiserne.
Hun har stor indflydelse på den transatlantiske slavehandel.
Engang på toppen
havde portugiserne eksporteret
omkring 10.000 til 13.000 slaver årligt,
men det falder til næsten nul.
Og endelig er den portugisiske konge så rasende over,
hvor mange penge han taber,
at han sender en ny guvernør for at tage sig af hende.
Han hedder Souto-Maior.
Han samler en enorm styrke i 1646,
den største, Njinga nogensinde har stået overfor.
Portugiserne tager direkte mod Njingas krigslejr
i Dembos-regionen.
Der kommer flere, min dronning!
De omringer os!
Træk jer tilbage til skoven! Afsted!
Njinga måtte flygte og efterlade
mange af hendes folk, også hendes søster Kambu.
Sådan kommer man ikke ind i en kongelig husholdning.
Hvor vover du?
Jeg beder dig! Jeg...
Nej!
Da portugiserne fandt ud af, at Funji spionerede,
blev de vrede.
Så de besluttede sig for at vise Njinga:
"I vinder ikke denne gang.
Vi knuser jer."
Njingas hær er på farten igen,
da nyheden når dem om Kambus bortførelse og mordet på Funji.
Hvordan kan vi sige farvel uden en krop?
Kan hun overhovedet komme tilbage uden en krop?
Hun er en forfader nu.
Vi har en anden ånd...
...af en royal, modig kriger, der våger over os.
Fat mod.
Der sker intet, der ikke er gudernes vilje, Njinga.
Hvad hvis de gør det samme mod Kambu?
Jeg kan ikke også miste hende.
Jeg kan ikke.
Jeg ved...
...at det gør ondt.
Jeg vil ikke også miste hende.
Det er hendes lillesøster,
som hun var ansvarlig for at beskytte hele deres liv.
Jeg forestiller mig, at hun føler sig meget skyldig
over hendes manglende evne til at beskytte hende.
Pas på os, Funji.
Dit offer vil ikke være forgæves.
Nu hvor Funji er død,
har Njinga brug for hollænderne mere end nogensinde for at redde Kambu,
og nu skal de underskrive traktaten.
Portugiserne holder Kambu ved Fort Massangano.
Njinga har ikke ildkraften til at forsøge en redningsaktion alene.
Som en del af traktaten vil jeg have Fort Massangano,
så jeg skal bruge hollandske soldater, ammunition og skydevåben.
Hvorfor er fortet så vigtigt for dig?
Hvorfor er fortet så vigtigt?
Massangano er portugisiskernes sidste tilholdssted,
hvis ikke deres stærkeste.
Det er faktisk strategisk vigtigt, at hvis det faldt i dag,
ville portugiserne være færdige og på deres sidste kræfter.
Hvorfor er det så vigtigt for mig? Nej.
Det burde også være meget vigtigt for dig, ikke?
Jeg forstår...
...men en sådan traktat med en...
Kvindelig konge af Ndongo.
Lad os bare sige, det er kompliceret.
Det er aldrig blevet gjort før.
Jeg ved ikke, om det er muligt.
Så det er ikke umuligt.
Så hvis det var muligt, har jeg ikke lovet noget,
men hvis det var...
Prisen vil naturligvis være høj.
Hvor høj?
Vi vil have flere slaver.
Hvad sagde jeg?
Slanger. Allesammen.
Du har allerede taget utallige af mit folk.
Vi vil have adgang til portugisiske slavemarkeder,
uden portugisisk indblanding.
Hollænderne ville have Njinga til at udnytte
det portugisiske system for slaveri fra handelsruter til markedet.
Hun har vist, at hun nemt kan stoppe dem.
Så nu har de brug for hendes samarbejde.
Jeg vil have det skriftligt,
hvilket betyder, at I officielt anerkender min position...
...som uafhængig og legitim hersker af Ndongo og Matamba.
Din royale ligemand og partner...
...i denne kamp mod portugiserne og i dette land.
Som jeg sagde,
er det meget at bede om.
For at matche din store pris...
...som du sagde.
Njinga underskriver en traktat med hollænderne.
Hun indvilliger i at give dem halvdelen af de fanger, hun tager i krig,
som de så kan slavebinde og bruge i deres plantager.
Til gengæld støtter hollænderne Njinga,
både militært og politisk.
Det er en byttehandel.
Hvordan beskytter man folk i en tid med allestedsnærværende slavearbejde,
hvor slaveri og slavearbejde er overalt?
Hvor den voldsomme kolonisering skaber enten slaver
eller dem, der er i stand til at modstå deres alliancer
med europæiske magter, der brugte slaver.
Njinga, med hjælp fra hollandske soldater,
planlægger et angreb på Fort Massangano for at redde Kambu.
To uger senere, er de en dag fra at angribe fortet.
Længe leve vores dronning.
Længe leve. Hvad laver du her?
Vil du have os undskyldt?
De sendte en stor gruppe fra Lissabon til at bekæmpe hollænderne,
så vores hollandske venner har brug for deres soldater.
Hvad mener du?
Også dem her?
Hver eneste af dem for at forsvare Luanda.
Kan det ikke vente?
Vi er bogstaveligt talt én dag fra at tage fortet
og befri Kambu, de...
De kan ikke gøre det!
Jeg tror ikke, der er andet valg.
Efter alt at dømme
er der for mange portugisere i Luanda.
Nej.
Tilkald Ngangaen.
Forfædrene må have en anden måde.
Vi kan ikke komme så tæt på igen bare for at give slip.
Hun er for langt væk. Der er ikke tid til at hidkalde hende.
Så bed dem give mig én dag til.
Bare én til,
og jeg vil personligt komme
med vores soldater og deres for at kæmpe.
Men vi lovede at hjælpe dem.
Ja, men ikke i dag.
I morgen.
De har ikke til i morgen, min dronning.
Hvis de mister Luanda,
så er alt, vi har opnået i dag, tabt!
De har brug for deres soldater nu.
Vi må vælge.
Bed tropperne tage afsted...
...men når det er overstået...
...vender vi tilbage som lovet for at redde Kambu.
Da Njinga endelig når tilbage til Luanda,
ser hun de sidste hollandske skibe forsvinde ud i horisonten.
Portugiserne har atter kontrol over byen.
At blive svigtet af hollænderne er ødelæggende for Njinga.
Hun indser, at uden deres militære støtte
bliver det meget sværere for hende at slå portugiserne.
At kæmpe er ikke problemet med eller uden hollænderne.
Jeg er stadig en torn i øjet på dem, og vi har stadig ikke Kambu.
Det er, som om de er fast besluttede på at holde fast i hende, uanset hvad vi gør.
Så vi kæmper videre, indtil de ikke har noget valg.
Du er lige så stærk, som da du overtog tronen.
Jeg er endnu ikke udødelig,
og det er Kambu heller ikke.
Hun skal erstatte mig, når jeg er væk.
Vi fandt dem i kapellet.
Dig kender jeg, ikke?
Hvad lavede du i Wandu, gamle ven?
Ven?
Er du hos jesuitterne nu?
De er ikke jesuitter. De er hos kapucinerne.
Hvad er forskellen? De arbejder alle for portugiserne.
Vi er ikke venner med portugiserne. De står til ansvar for Rom.
- Rom? - Ikke Lissabon.
Jo, til paven.
Alle katolikker står til ansvar for paven.
Selv kongen af Portugal.
Ser du, jeg har ikke glemt alt, du lærte mig ved min dåb, vel?
Gudskelov, det har du ikke, dronning Njinga.
Alle katolikker skal stå til ansvar for paven.
Hvorfor halshugger vi så ikke paven i stedet for dig?
Eftersom du tydeligvis kun er slangens hale,
og han er hovedet.
Njinga Mona, hold op med at skræmme vores gæster.
Der bliver ingen halshugninger i dag.
Sørg for, gæsterne har det godt.
Nu.
Hvad?
Måske har vi jagtet halen for længe.
For en gangs skyld tror jeg, Njinga Mona har ret.
I disse svære tider har jeg brug for din hjælp, din vejledning.
Amen.
Jeg håber ikke, jeg forstyrrer, gamle ven.
Nej, det gør du ikke.
At se dig...
...minder mig om min dåb for mange måner siden.
Det var en velsignet, mindeværdig dag.
Det var mest forretning.
Jeg laver sjov.
Det var mindeværdigt.
Jeg går lige til sagen.
Jeg har brug for pavens anerkendelse af mig som den retmæssige hersker af Ndongo.
Hvis han genkender mig,
må portugiserne gøre det samme.
Ellers ville det være at nægte at adlyde paven.
De kan de ikke.
Jeg har brug for din og dine kapucinervenners hjælp
til at vinde hans godkendelse.
- Det er ikke så enkelt. - Det ved jeg.
Hvordan gør vi det?
Bevis på forvandling.
Ikke kun dig.
Hele Ndongo.
- Jeres metoder... - Og vores kultur.
Jeg har brug for paven.
Og du skal hjælpe mig med at få ham over på min side.
Vil du...
...og dine kapuciner-venner hjælpe mig?
Fader Zelotes går med til at hjælpe hende.
Så Njinga begyndte at sende breve til paven.
Hun sagde, at hun var villig til at vende tilbage til kristendommen.
Hun beder også om, at folk, missionærer, kommer
og døber sit folk, og hun introducerede kristendommen
i sit kongerige.
Mens hun ventede på et svar fra paven,
udnyttede portugiserne Njingas desperate behov
for at få sin søster Kambu tilbage.
De sendte en religiøs udsending til at forhandle hendes løsladelse.
Det portugisiske krav er, at du stopper dine krigslignende handlinger,
hvis du vil se din søster igen.
"Krigslignende handlinger",
og det kommer fra jer.
Det eneste, jeg beder om...
...er, at I giver mig min søster tilbage,
min retmæssige efterfølger,
og lader os være i fred.
Hvis I gør det, vil der ikke være mere krig.
Vi må se en ende på jeres hedenske skikke.
Vi har brug for et komplet bevis på jeres konvertering til kristendom.
Også jeres folks komplette konvertering.
Hvor vover du?
Lad ham tale ud.
Og...
Og hvad?
Guvernør Chichorro kræver også 200 slaver,
som en hyldest til hans gode vilje.
Den katolske kirke er meget involverede i slavehandlen.
Jeg tror ikke, vi har haft
fulde nuancerede samtaler om, hvor meget kirken
spiller en rolle i slavehandlen,
og hvor meget slavehandlen bidrager til den katolske kirke.
Bare så jeg er med.
I beder os...
...om at vende vores forfædre ryggen,
kaste vores kultur væk,
dét, vi har kendt siden fødslen,
og for hvad?
En gud...
...hvis navn vi ikke kan udtale,
hvis sprog vi ikke kan tale?
Og udover alt det
beder I...
...om yderligere 200 slaver udover de tusindvis...
...tusindvis...
...I allerede har taget?
Er det dét?
Er det nok?
Jeres Kristus taler om kærlighed og medfølelse.
Hvor er jeres?
Jeg giver ikke 200 slaver mere.
Jeg...
Vi har givet nok.
For at få Kambu tilbage indvilliger Njinga i nogle af de portugisiske betingelser,
men hun nægter at efterkomme deres krav om 200 slaver,
som svarer til at nægte dem
næsten en halv million dollars i nutidens penge.
MATAMBA, 2 ÅR SENERE
For at overbevise paven om at anerkende hende
havde Njinga bygget kirker på tværs af sit kongerige
og organiseret massedåb blandt sit folk.
Hvor er hun?
Da nogle af betingelserne er indgået,
løslader portugiserne hendes søster Kambu,
men paven har stadig ikke anerkendt hende som en selvstændig kristen monark.
Der er hun.
Kambu!
Tak, mine forfædre.
Se dig lige.
Min lillesøster.
Hvem kalder du lille?
- Kambu! - Kambu!
Tak.
Ongoyo danser fint.
Gid Funji kunne se det.
Også far.
Det kan de.
Vores forfædre vandrer altid med os.
Jeg ved, det ikke var nemt...
...at tillade alle disse...
...katolske skikke blandt vores folk.
For at overbevise paven.
For at sikre fred.
For at sikre din tronfølge...
...og vores folks fremtid.
Jeg gjorde ikke noget, forfædrene ikke guidede mig til.
Jeg gjorde det bestemt heller ikke for nogen hvid mand,
uanset hvor magtfuld han tror, han er.
Det ved jeg.
For jeg vil ikke altid være her.
Tal ikke sådan, Njinga.
Når jeg er væk...
...så husk alt det, det krævede at nå hertil.
Stræb efter at beskytte det.
Hvad hvis jeg ikke er nok?
Så længe vi går med forfædrene,
er vi altid mere end nok.
Vi er aldrig alene.
5 ÅR SENERE
Njinga forfølger paven
med breve efter breve i årevis, faktisk et årti.
Indtil hun får et brev, der besegler aftalen for hende,
som anerkender, at ja, du er en afrikansk-kristen stat,
og at portugiserne skal anerkende dem.
Jeg tror, det er fred.
Endelig fred.
For selv de største krigere
har en dag, hvor de må lægge deres våben,
enten på slagmarken, som er en glorværdig død for krigeren,
eller i hendes tilfælde, på hendes trone,
hvor hun vil dø.
Da Njinga nåede enden af sit liv,
var slavehandlen eksploderet.
Der er stort set ikke et land,
meget få lande, der ikke er involveret i slavehandel,
som ikke plyndrer det afrikanske kontinent
for millioner af slaver.
Det kan hun ikke bekæmpe. Hun kan ikke bekæmpe hele verden.
Njinga var den eneste afrikanske leder, der blev anerkendt
af europæiske regenter med magt som kvindelig konge.
Njinga var moder til en nation,
men hun elskede sit land,
og for det gjorde hun store ofre,
men de ofre sikrede
hendes riges uafhængighed,
mens resten af Afrika blev opslugt af imperialismen.
Vores historier skal stadig fortælles,
for det meste, er de ikke blevet fortalt af os.
De er blevet fortalt af andre for vores skyld.
Som en angolansk kvinde
forbundet til arkiverne
fandt jeg Njingas historie,
og den har endnu ikke forladt mig.
Den er følelsesladet.
Den er vigtig...
...og i Angola...
...og verdenen...
...lever Njinga videre.
Jeg tænker på hende som en af de største kvindelige krigere,
og kvindelige ledere, denne verden nogensinde har set.
Da Njingas liv sluttede,
blev alt, hvad hun havde kæmpet for, til virkelighed.
Hun sikrede sit folk et sikkert og uafhængigt kongerige.
Kongefamilien, som hun ofrede så meget for at bevare, fortsatte,
først hendes søster Kambu,
så yderligere tre kvindelige konger, der fortsatte med at regere i Matamba.
Som i store dele af Afrika
overvælder europæiske styrker til sidst kontinentet.
Også Ndongo faldt til portugiserne og blev kendt som Angola,
og som de fleste historier om jagt, som udelukkende fortælles af jægeren,
blev Njingas formåen formindsket, hendes historie begravet.
I 1960'erne
kæmpede en ny generation af angolanere for uafhængighed
og genvandt Njinga som deres egen,
et ikon for modstand, håb, en revolutionær.
En mægtig kriger og afrikansk dronning,
hvis historie fortjener at blive fortalt.
SEKS MILLIONER SLAVER BLEV EKSPORTERET FRA ANGOLA ALENE
MELLEM 1525 OG 1866
EFTER EN LANG KAMP FOR FRIHED
STOPPEDE DEN PORTUGISISKE BESÆTTELSE AF ANGOLA ENDELIG I 1975.
Tekster af: Anders Normann Andersen