Orjakauppa imee Länsi-Afrikan kuiviin.
Tuhannet lähetetään laivoilla ulkomaille.
He eivät näe enää koskaan kotiaan tai perhettään.
Njinga, Ndongon, ja nyt Matamban, kuningatar -
taistelee viimeiseen hengenvetoonsa puolustaakseen kuningaskuntaansa.
Älkää päästäkö heitä pakoon!
Juuri noin. Jatkakaa juoksemista.
On teidän vuoronne paeta.
Mutta voitto ei tuo rauhaa.
Neljän vuoden jälkeen portugalilaiset pitävät yhä hänen siskojaan vangittuina.
Heidän vapautensa hinta -
on, että Njinga sallii Portugalin pääsyn orjareiteille.
Hän kieltäytyy luovuttamasta.
Näytät pärjänneen hyvin ilman meitä, sisko.
Kambu?
Kambu!
Hän on kuvernöörin lähettiläs.
Hänet lähetettiin mukanani tuomaan sinulle viesti.
Sait siskosi takaisin.
Avaa nyt orjamarkkinat.
Teillä on yhä siskoni Funji.
Kunnes hän on vapaa,
ei ole orjamarkkinoita.
Eikä rauhaa tule ilman siskoani.
Häivy!
MASSANGANON LINNOITUS
Taivaallinen isä...
Funjia pidetään portugalilaisten linnoituksessa,
Massanganon linnoituksessa.
MASSANGANON LINNOITUS
Mutta vankeudessaankin,
hän osoittautuu arvokkaaksi voimavaraksi Njingalle.
Mene, lapseni, äläkä tee enää syntiä.
FUNJIN 12. VANKEUSVUOSI
Minulla on katumusharjoitukseni.
Tämä on Jumalan huone.
Anna hänen lausua katumuksensa.
Kiirehdi.
Pyhä Äiti, rukoile puolestamme.
Pyhä Jumalan äiti,
rukoile puolestamme.
Pyhä Kristuksen äiti,
rukoile puolestamme.
Funji on käytännössä Njingan vakooja.
Hän jättää viestejä kappeliin.
Viestinviejien verkosto poimii ne -
ja vie hänen siskolleen.
NJINGAN DEMBOSIN SOTALEIRI
Funji vahvisti epäilyksemme.
Portugalilaiset ovat pahassa pulassa.
He ovat menettäneet Luandan hollantilaisille.
Tämä voi olla hyväksi meille.
Tai sitten ei.
Imbangala-soturi, Njinga Mona, on kuningattaren ykköskenraali ja uskottu.
Hänen nimensä tarkoittaa "Njingan poikaa".
Sellaisena Njinga näkee hänet.
Viholliseni vihollinen voi olla ystäväni.
Meidän pitäisi ainakin ottaa yhteyttä.
Katsoa, onko mahdollista liittoutua.
Jos esi-isät sallivat, käytän hollantilaisia -
saadakseni portugalilaiset polvilleen.
Vuonna 1641 hollantilaiset saapuvat.
He ovat nyt todella suuri valtapelaaja Atlantilla.
BRASILIA ETELÄINEN ATLANTTI NDONGO
Portugalilaisilla oli monopoliasema Afrikan orjakaupassa -
yli vuosisadan ajan.
Mutta nyt Ranska, Britannia ja Alankomaat ovat mukana pelissä -
ja haluavat osuutensa.
Täällä tehdään uskomattomia voittoja nykypäivän standardeilla.
Pelkästään orjaplantaasien talous -
vaikutti kuningaskuntien omaisuuteen ympäri Eurooppaa.
Kaikki tulevat Afrikkaan -
keräämään mustan kullan, eli ihmiset,
jotta he voivat rakentaa Amerikan ja muut taloudet ilmaisella työvoimalla.
No?
Ovatko he tuoneet uudet ulkomaalaiset taistelemaan rinnallamme?
Joudummeko yhä nukkumaan toinen silmä auki?
Vain silloin, kun nainen on maannut kahden miehen kanssa,
hän tietää, kumman haluaa.
Kun tanssit kilpailijan kanssa,
älä sulje silmiäsi.
Sinun on kohdattava nämä ihmiset vallan -
ja auktoriteetin asemasta.
Valtaistuimellani.
Naiskuninkaana.
Kyllä.
Sitten se on tehty.
Tehdään selväksi näille uusille ulkomaalaisille, kuka olen.
Johtaja, jota he eivät uskalla sivuuttaa.
Päästä heidät sisään.
Se on suuri käännekohta,
koska Njinga tunnistaa,
että eurooppalaiset kilpailut voisivat olla poliittisesti hyödyllisiä hänelle.
Istu, ole hyvä.
Kuulimme, että nappasitte Luandan.
Onneksi olkoon.
Kiitos.
Ehkä hieman sitä viiniä, jolla te juhlitte?
Kuningatar on liian ystävällinen.
Ehkä myöhemmin.
Kun olemme puhuneet liikeasioista.
Töiden jälkeen.
Hollantilaiset ovat viisaita.
Olette siis valloittaneet Luandan.
Mikä on mahtavan armeijanne seuraava askel?
Mitä tarkoitat? - Yhteistä vihollistamme,
portugalilaisia.
Kuinka kovasti haluatte heistä eroon?
Olemme kuulleet tarinoita suuresta Njingasta,
jonka kanssa portugalilaiset eivät ole koskaan tunteneet ystävyyttä tai rauhaa.
Tämä maa ei ole tuntenut ystävyyttä tai rauhaa -
sen jälkeen, kun portugalilaiset astuivat tänne.
Olemme syntyneet pakenemaan sukupuuttoa.
Haluan heistä eroon.
Sitten haluamme samaa.
Kutakuinkin.
"Kutakuinkin."
Tarkoitan, että olemme täällä kaupankäynnin takia.
Mutta kaikki tietävät, että Njinga on urheasti estänyt portugalilaisia...
Kuinka sanoisin...
Pääsemästä tärkeimpien markkinoiden tärkeille kauppareiteille.
Orjamarkkinoille.
Minäkin olen kuullut teidän valloittaneen portugalilaiset plantaasit -
Amerikoista Kultarannikolle.
Maat huutavat -
kansaamme kyntämään.
Olenko oikeassa?
Kuningatar tietää paljon.
Jotta edes harkitsisin, mitä haluatte,
haluan ensin tarvitsemani.
Olin tässä tilanteessa liiankin usein portugalilaisten kanssa.
Lupauksia, valoja, rikottu, arvottomia...
Emme ole portugalilaisia.
Silti janoatte orjia samoin.
Mitä tarvitsette?
Sotilaita ja aseita. Ja ennen kaikkea -
tunnustusta.
Että jos suostun työskentelemään kanssanne,
tunnustaisitte minut kuninkaalliseksi naiskuninkaaksi.
Eikä alamaiseksenne.
Mutta ehkä siinä oli liikaa työtä -
tälle päivälle.
Ehkä sitä viiniä nyt.
Käykö?
Njinga ei koskaan hätkähdä halveksuessaan portugalilaisia,
ja hollantilaiset ovat kätevä tapa haastaa heidän valtansa.
Hollantilaiset eroavat Portugalista,
koska he eivät halua valloittaa Ndongoa.
Aiotko todella antaa hollantilaisten pitää orjakauppansa?
Minun on neuvoteltava heidän kanssaan.
Tiedän, mitä näin paluumatkalla.
Kokonaisia kyliä tyhjillään.
Portugalilaiset tyhjensivät ne.
Ei yhtään elävää sielua.
Siellä on vain pahoja henkiä.
Niinkö meille kaikille käy?
Ei tietenkään, Kambu.
Miksi kysyt? - Miksi sitten -
neuvottelet yhä heidän kanssaan?
Jopa nyt, kun tiedämme varmasti,
että he haluavat samaa kuin portugalilaiset.
Koska portugalilaiset ovat yhä suurin vihollisemme!
Hollantilaiset ovat paras mahdollisuutemme voittaa heidät!
Tai nähdä Funjia enää koskaan!
Hollantilaiset tarvitsevat meitä.
Se antaa meille etulyöntiaseman.
Ilman sitä ei ole toivoa.
Parhaat miehemme -
viedään jatkossakin mailtamme.
Muistatko, kun -
ei tarvinnut nukkua toinen silmä auki?
En.
Meidän on tehtävä kaikkemme,
jotta voimme jatkaa taistelua.
Jos hollantilaiset suostuvat taistelemaan kanssamme -
ja tunnustavat minut tasavertaiseksi,
yhdessä voimme vapauttaa maan portugalilaisista.
Sitten he eivät voi sivuuttaa minua.
Njinga jatkaa hyökkäyksiään portugalilaisia vastaan.
Hänellä on suuri vaikutus transatlanttiseen orjakauppaan.
Huippuaikoina -
portugalilaiset veivät -
vuosittain 10 000-13 000 ihmistä orjuuteen.
Nyt määrä on lähes nolla.
Lopulta Portugalin kuningas raivostui -
menettämästään rahasta niin,
että lähetti uuden kuvernöörin hoitamaan asian.
Hänen nimensä on Souto-Maior.
Hän kokoaa valtavan armeijan vuonna 1646,
suurimman, jonka Njinga on koskaan kohdannut.
Portugalilaiset suuntaavat suoraan Njingan sotaleirille,
Dembosin alueelle.
Lisää on tulossa, kuningattareni!
He piirittävät meidät!
Vetäytykää metsään! Menkää!
Njinga joutuu pakenemaan ja jättämään taakseen -
monia ihmisiä, mukaan lukien toisen siskonsa Kambun.
Kuninkaalliseen taloon ei astuta näin.
Kuinka kehtaat?
Ole kiltti! Minä...
Ei!
Kun portugalilaiset saavat tietää, että Funji vakoili koko ajan,
he ovat todella vihaisia.
He päättävät todella näyttää Njingalle:
"Et voita tällä kertaa.
Murskaamme sinut."
Njingan armeijat ovat taas liikkeellä,
kun uutiset Kambun sieppauksesta ja Funjin murhasta saavuttavat heidät.
Miten voimme hyvästellä ilman ruumista?
Voiko hän palata ilman ruumista?
Hän on nyt esi-isämme.
Meillä on uusi henki...
Kuninkaallinen urhea soturi, joka vahtii meitä.
Rohkeutta.
Ei tapahdu mitään, mikä ei ole jumalten tahto, Njinga.
Mitä jos he tekevät saman Kambulle?
En voi menettää häntäkin. En voi.
En voi.
Tiedän,
että se sattuu.
En voi menettää häntäkin.
Tämä on hänen pikkusiskonsa.
Hän oli vastuussa heidän suojelemisestaan.
Hän tuntee varmasti syyllisyyttä -
kyvyttömyydestään pitää hänet turvassa ja suojella häntä.
Varjele meitä, Funji.
Uhrauksesi ei ole turha.
Kun Funji on kuollut,
Njinga tarvitsee hollantilaisia enemmän kuin koskaan pelastaakseen -
Kambun ja heidän on allekirjoitettava sopimus.
Portugalilaiset pitävät Kambua Massangon linnoituksessa.
Njingalla ei ole tulivoimaa yrittää pelastusta yksin.
Osana sopimusta haluan Massanganon linnoituksen,
eli tarvitsen hollantilaisia sotilaita, ammuksia ja aseita.
Miksi linnake on niin tärkeä sinulle?
Miksi linnake on niin tärkeä?
Massangano on portugalilaisten viimeinen linnake,
ellei jopa heidän vahvin linnakkeensa.
Se on strategisesti niin tärkeä, että jos se kaatuisi tänään,
portugalilaiset olisivat mennyttä kalua.
Miksi se on niin tärkeää minulle? Ei, herra.
Eikö sen pitäisi olla tärkeä teillekin?
Kyllä, ymmärrän.
Mutta tällainen sopimus...
Ndongon naiskuninkaan kanssa.
Se on monimutkaista.
Sitä ei ole koskaan tehty.
Olen pahoillani, mutta tiedä, onko se mahdollista.
Eli se ei ole mahdotonta.
Jos se olisi mahdollista, en lupaa mitään,
mutta jos se olisi...
Hinta olisi tietenkin korkea.
Kuinka korkea?
Haluamme lisää orjia.
Mitä minä sanoin?
Käärmeitä. Kaikki.
Olette vieneet jo lukemattomia kansalaisiani.
Haluamme pääsyn portugalilaisille orjamarkkinoille,
ilman portugalilaisten sekaantumista.
Hollantilaiset haluavat Njingan sallivan heidän hyödyntävän -
Portugalin orjuusjärjestelmää kauppareiteiltä markkinoille.
Njinga on näyttänyt voivansa lopettaa ne helposti.
Nyt he tarvitsevat hänen yhteistyötään.
Haluan sen kirjallisena.
Se tarkoittaa, että tunnustatte asemani -
Ndongon ja Matamban itsenäisenä ja laillisena hallitsijana.
Kuninkaallisena tasavertaisenanne ja kumppaninanne -
tässä taistelussa portugalilaisia vastaan ja tässä maassa.
Kuten sanoin,
se on paljon pyydetty.
Sopiva suureen hintaanne.
Kuten sanoit.
Njinga allekirjoittaa sopimuksen hollantilaisten kanssa.
Hän suostuu antamaan heille puolet ottamistaan sotavangeista,
jotka he voivat orjuuttaa ja käyttää plantaaseillaan.
Vastineeksi hollantilaiset suostuvat tukemaan Njingaa -
sekä sotilaallisesti että poliittisesti.
Se on vaihtokauppa.
Miten suojella ihmisiä kaikkialla läsnä olevan orjuuden aikana,
kun orjuus ja orjuutus on kaikkialla?
Jossa kolonisaation väkivalta tuottaa joko orjia,
tai niitä, jotka onnistuvat vastustamaan liittoutumalla -
orjuuttavien eurooppalaisten voimien kanssa.
Njinga alkaa hollantilaisten sotilaiden avulla -
suunnitella hyökkäystä Massanganon linnakkeeseen, Kambun pelastamiseksi.
Kaksi viikkoa myöhemmin he olivat päivän päässä linnakkeen valtaamisesta.
Kauan eläköön kuningattaremme.
Kauan eläköön. Mikä tuo sinut tänne?
Suokaa anteeksi.
Lissabonista lähetettiin suuri joukko taistelemaan hollantilaisia vastaan.
Hollantilaiset ystävämme tarvitsevat sotilaansa takaisin.
Mitä tarkoitat?
Jopa nämä täällä?
Jokaisen heistä puolustamaan Luandaa.
Eikö se voi odottaa?
Olemme päivän päässä linnakkeen valtaamisesta -
ja Kambun vapauttamisesta.
He eivät voi tehdä tätä!
En usko, että on muuta vaihtoehtoa.
Kaikesta päätellen -
Luandaan nousee liikaa portugalilaisia.
Ei.
Kutsu Nganga.
Esi-isillä on oltava toinen keino.
Emme voi tulla niin lähelle ja päästää irti.
Hän on liian kaukana. Ei ole aikaa kutsua häntä.
Käske heidän sitten antaa minulle vielä yksi päivä.
Vain yksi.
Ja minä tulen henkilökohtaisesti -
omien ja heidän sotilaidensa kanssa taistelemaan.
Mutta lupasimme auttaa heitä.
Niin. Mutta ei tänään.
Huomenna.
Heillä ei taida olla aikaa huomiseen, kuningattareni.
Jos he menettävät Luandan,
kaikki saavutuksemme ovat mennyttä.
He tarvitsevat sotilaansa takaisin nyt.
Meidän on valittava.
Käske joukkojen lähteä.
Mutta heti kun tämä on ohi,
palaamme pelastamaan Kambun, kuten lupasimme.
Kun Njinga palaa Luandaan,
hän näkee viimeisten hollantilaisten laivojen katoavan horisonttiin.
Portugalilaiset hallitsevat taas kaupunkia.
Hollantilaisten tuottama pettymys on tuhoisaa Njingalle.
Hän tajuaa, että ilman heidän sotilaallista tukeaan -
hänen on paljon vaikeampi voittaa portugalilaiset.
Taistelu ei ole ongelma hollantilaisten kanssa tai ilman.
Olen yhä piikki heidän lihassaan, eikä meillä vieläkään ole Kambua.
He ovat päättäneet pitää hänet, vaikka tekisimme mitä.
Taistelemme, kunnes heillä ei ole vaihtoehtoja.
Olet yhtä vahva kuin astuessasi valtaistuimelle.
En ole kuitenkaan kuolematon.
Eikä ole Kambukaan.
Tarvitsen hänet tilalleni, kun olen poissa.
He piileskelivät kappelissa.
Minähän tunnen sinut.
Mitä teit Wandussa, vanha ystävä?
Ystävä?
Kuulutko nyt jesuiittoihin?
He eivät ole jesuiittoja. He ovat kapusiinien palveluksessa.
Mitä eroa niillä on? He kaikki palvelevat portugalilaisia.
Meillä ei ole portugalilaisia ystäviä. He vastaavat Roomalle.
Roomalle? - Ei Lissabonille.
Kyllä. Paaville.
Kaikki katoliset vastaavat paaville.
Jopa Portugalin kuningas.
En ole unohtanut kaikkea, mitä opetit kasteessa.
Luojan kiitos et ole, kuningatar Njinga.
Kaikkien katolisten on toteltava paavia.
Miksemme mestaa paavia sinun sijastasi?
Koska olet selvästi vain käärmeen häntä,
ja hän on pää.
Njinga Mona, älä pelottele vieraitamme.
Tänään ei mestata ketään.
Tee vieraidemme olo mukavaksi.
Nyt.
Mitä?
Ehkä olemme jahdanneet häntää liian kauan.
Kerrankin uskon, että Njinga Mona on oikeassa.
Tarviten näinä vaikeina aikoina apuasi ja neuvojasi.
Aamen.
Toivottavasti en häirinnyt sinua, vanha ystävä.
Et häirinnyt.
Nähdessäni sinut,
muistan kasteeni monta kuunkiertoa sitten.
Se oli siunattu, ikimuistoinen päivä.
Se oli enimmäkseen bisnestä.
Se oli vitsi.
Se oli ikimuistoista.
Menen suoraan asiaan.
Paavin on tunnustettava minut Ndongon lailliseksi hallitsijaksi.
Jos hän tunnustaa minut,
Portugalin on tehtävä samoin.
Muuten se olisi paavin tottelemattomuutta.
Mitä he eivät voi tehdä.
Tarvitsen sinun ja kapusiiniystäviesi apua -
saadakseni hänen hyväksyntänsä.
Se ei ole niin yksinkertaista. - Tiedän.
Miten teemme sen?
Todiste kääntymyksestä.
Et vain sinä.
Koko Ndongo.
Teidän tapanne... - Ja kulttuurimme.
Tarvitsen paavia.
Tarvitsen apuasi saadakseni hänet puolelleni.
Autatko sinä -
ja kapusiiniystäväsi minua?
Isä Zelotes suostuu auttamaan häntä.
Njinga alkaa lähettää kirjeitä paaville.
Hän sanoo olevansa valmis palaamaan kristinuskoon.
Hän pyytää myös ihmisiä, lähetyssaarnaajia -
kastamaan kansansa, ja hän toi kristinuskon -
valtakuntaansa.
Odottaessaan vastausta paavilta,
portugalilaiset hyödyntävät Njingan epätoivoista tarvetta -
saada siskonsa Kambu takaisin.
He lähettävät uskonnollisen lähettilään neuvottelemaan hänen vapautuksestaan.
Portugalilaiset vaativat, että lopetatte sotaisat toimenne,
jos haluatte vielä nähdä siskonne.
"Sotaisat toimet."
Paraskin puhuja.
Pyydän vain,
että palautatte siskoni,
laillisen seuraajani,
ja jätätte meidät rauhaan.
Jos tekisitte sen, sotaa ei enää olisi.
Haluamme nähdä pakanallisten tapojenne loppuvan.
Tarvitsemme todisteita kääntymyksestäsi kristinuskoon.
Myös sinun kansasi kääntymyksestä.
Kuinka kehtaat?
Anna hänen puhua loppuun.
Ja...
Ja mitä?
Kuvernööri Chichorro vaatii 200 orjaa -
hyvän tahdon osoituksena.
Katolinen kirkko on osallinen orjakaupassa.
En usko, että olemme käyneet -
perusteellisia keskusteluja siitä, miten paljon kirkolla -
oli osuutta orjakauppaan -
ja miten suuri osa orjakaupan vauraudesta kasvattaa katolista kirkkoa.
Selvyyden vuoksi.
Pyydätte meitä -
kääntämään selkämme esi-isillemme,
hylkäämään kulttuurimme,
sen, minkä olemme tunteneet syntymästämme asti,
ja minkä vuoksi?
Jumalan,
jonka nimeä emme osaa lausua,
jonka kieltä emme osaa puhua?
Ja kaiken sen lisäksi,
pyydätte -
200 orjaa lisää tuhansien...
Tuhansien lisäksi,
jotka olette jo ottaneet?
Siinäkö kaikki?
Riittääkö se?
Kristuksenne puhuu rakkaudesta ja myötätunnosta.
Missä omanne on?
En anna 200 orjaa lisää.
Minä...
Olemme antaneet tarpeeksi.
Saadakseen Kambun takaisin Njinga suostuu joihinkin Portugalin ehdoista,
mutta hän kieltäytyy noudattamasta 200 orjan vaatimusta.
Se on kuin kieltäisi heiltä -
lähes puoli miljoonaa dollaria nykyrahassa.
MATAMBA, KAKSI VUOTTA MYÖHEMMIN
Vakuuttaakseen paavin tunnustamaan hänet,
Njinga on rakentanut kirkkoja ympäri valtakuntaansa -
ja järjestänyt kansansa massakasteita.
Missä hän on?
Kun osa ehdoista on sovittu,
Portugalilaiset vapauttavat hänen siskonsa Kambun,
mutta paavi ei ole vieläkään tunnustanut häntä kristityksi monarkiksi.
Siinä hän on.
Kambu!
Kiitos, esi-isäni.
Katsohan sinua.
Pikkusiskoni.
Ketä kutsut pieneksi?
Kambu! - Kambu!
Kiitos.
Ongoyo tanssii hyvin.
Olisipa Funji näkemässä tämän.
Isä myös.
He ovat.
Esi-isämme kulkevat aina kanssamme.
Tiedän, ettei se ollut helppoa,
hyväksyä kaikki nämä -
katoliset tavat kansamme keskuudessa.
Vakuuttaa paavi.
Turvata rauha.
Varmistaaksemme vallanperimyksesi -
ja kansamme tulevaisuus.
En tehnyt mitään, mihin esi-isät eivät ohjanneet minua.
Enkä todellakaan tehnyt sitä kenenkään valkoisen miehen takia,
vaikka hän kuinka luulee olevansa mahtava.
Tiedän.
Koska en tule aina olemaan täällä.
Älä puhu noin, Njinga.
Kun olen poissa,
muista kaikki, mitä tänne pääseminen vaati.
Pyri suojelemaan sitä.
Entä jos en ole tarpeeksi hyvä?
Niin kauan kuin kuljemme esi-isien kanssa,
olemme aina enemmän kuin tarpeeksi hyviä.
Emme ole koskaan yksin.
5 VUOTTA MYÖHEMMIN
Njinga tavoittelee paavia -
kirje toisensa jälkeen vuosien ajan, oikeastaan vuosikymmenen ajan.
Kunnes hän vihdoin saa kirjeen, joka sinetöi sopimuksen,
joka tunnustaa, että olette afrikkalaiskristillinen valtio.
Portugalin on tunnustettava se.
Uskon että on rauha.
Vihdoinkin rauha.
Jopa parhaat soturit -
joutuvat joskus laskemaan aseensa.
Joko taistelukentällä, joka on soturin kunniakas kuolema,
tai hänen tapauksessaan valtaistuimellaan,
jolla hän kuolee.
Kun Njinga on elämänsä lopussa,
orjakauppa on räjähtänyt.
Ei ole olemassa maata,
on hyvin vähän maita, jotka eivät ole mukana orjakaupassa,
jotka eivät ryöstä Afrikan mantereelta -
miljoonia afrikkalaisorjia.
Hän ei voi taistella sitä vastaan. Hän ei voi taistella koko maailmaa vastaan.
Njinga oli ainoa Afrikan johtaja,
jonka eurooppalaiset hallitsijat tunnustivat naiskuninkaaksi.
Njinga oli kansakunnan äiti.
Mutta hän rakasti maataan.
Sen vuoksi hän teki suuria uhrauksia.
Mutta ne uhraukset takasivat -
hänen kuningaskuntansa itsenäisyyden.
Imperialismi nielaisi loput Afrikasta.
Tarinamme on silti kerrottava,
koska useimmiten me emme ole kertoneet niitä.
Muut ovat kertoneet ne puolestamme.
Angolalaisena naisena -
löysin arkistoista -
Njingan tarinan,
eikä hän ole koskaan jättänyt minua.
Se on tunteellista.
Se on tärkeää.
Ja Angolassa,
ja maailmassa,
Njinga elää.
Pidän häntä yhtenä suurimmista naissotureista -
ja naisjohtajista, joita maailmassa on nähty.
Njingan elämän lopussa -
kaikki, minkä puolesta hän oli taistellut, toteutui.
Hän varmisti kansalleen turvallisen, itsenäisen kuningaskunnan.
Kuninkaallinen sukulinja, jonka eteen hän uhrasi paljon, jatkui.
Ensimmäisenä oli hänen siskonsa Kambu,
sitten kolme muuta naiskuningasta, jotka hallitsivat Matambaa.
Kuten suuren osan Afrikkaa,
Euroopan voimat valtasivat lopulta mantereen.
Myös Ndongo joutui portugalilaisten käsiin ja tuli tunnetuksi Angolana.
Ja kuten useimmat, vain metsästäjän kertomat metsästystarinat,
Njingan suorituksen arvo heikkeni, ja hänen tarinansa hautautui.
Sitten 1960-luvulla -
uusi sukupolvi angolalaisia, joka taisteli itsenäisyydestä,
otti Njingan takaisin omakseen,
vastarinnan, toivon ja vallankumouksellisuuden ikoniksi.
Voimakkaaksi soturiksi ja Afrikan kuningattareksi,
jonka tarina ansaitsee tulla kerrotuksi.
PELKÄSTÄÄN ANGOLASTA VIETIIN KUUSI MILJOONAA ORJAA
VUOSIEN 1525 JA 1866 VÄLILLÄ.
PITKÄN VAPAUSTAISTELUN JÄLKEEN
ANGOLAN MIEHITYS PÄÄTTYI VIIMEIN VUONNA 1975.
Tekstitys: Mátyás Timkó