Trgovina robljem iscrpljuje zapadnu srednju Afriku.
Tisuće ljudi brodovima su prevožene do obala dalekih zemalja.
Nikada više neće vidjeti svoje obitelji.
Njinga, kraljica Ndonga, a sad i Matambe,
branit će svoje kraljevstvo do posljednjeg daha.
Ne dajte da pobjegnu!
Tako je. Samo vi bježite.
Vaš je red da bježite.
No pobjeda ne donosi mir.
Portugalci i nakon četiri godine drže njezine sestre u zarobljeništvu.
Cijena njihove slobode
Njingino je davanje pristupa putovima za trgovinu robljem.
Ona to odbija.
Čini se da ti dobro ide bez nas, sestro.
Kambu?
Kambu!
On je namjesnikov izaslanik.
Poslali su ga sa mnom da ti prenese poruku.
Vratio sam vam sestru.
Sad otvorite tržište robljem.
Još držite moju sestru Funji.
Dok je ne oslobodite,
ništa od tržišta robljem.
I bez moje sestre neće biti mira.
Van!
AFRIČKE KRALJICE: NJINGA
UTVRDA MASSANGANO
Nebeski Oče...
Funji je zarobljena u portugalskoj utvrdi
Massangano.
UTVRDA MASSANGANO
No čak i u zatočeništvu
Njingi uspijeva biti od koristi.
Idi, dijete, i ne griješi više.
DVANAESTA GODINA FUNJINA ZATOČENIŠTVA
Moram izmoliti pokoru.
Ovo je kuća Božja.
Dopustite da izmoli pokoru.
Požuri se.
Sveta Majko, moli za nas.
Sveta Majko Božja...
moli za nas.
Sveta Majko Kristova...
moli za nas.
Funji zapravo djeluje kao Njingina špijunka.
U kapeli ostavlja poruke
koje preuzima mreža glasnika
i odnosi njezinoj sestri.
NJINGIN VOJNI LOGOR U DEMBOSU
Funji je potvrdila naše sumnje.
Portugalci su u velikoj nevolji.
Nizozemci su im preoteli Luandu.
To bi moglo biti dobro za nas.
Ili ne.
Imbangalac Njinga Mona kraljičin je vrhovni general i čovjek od povjerenja.
Ime mu znači „Njingin Sin“
i ona ga tako i doživljava.
Neprijatelj mog neprijatelja možda je moj prijatelj.
Pokušajmo im se obratiti.
Da provjerimo postoji li mogućnost sklapanja saveza.
Ako je takva volja predaka, uz pomoć Nizozemaca
napokon ću baciti Portugalce na koljena.
Nizozemci stižu 1641.
Oni su sad izrazito moćan igrač na Atlantiku.
BRAZIL, JUŽNI ATLANTIK, NDONGO
Portugalci drže monopol nad trgovinom afričkim robljem
već više od stoljeća.
No sad u igru ulaze Francuska, Britanija i Nizozemska.
Žele svoj dio kolača.
Dobit koja se ondje stvara danas je nezamisliva.
Već i od rada robova na plantažama
europska kraljevstva postaju sve jača.
Svi pristižu u Afriku
samo kako bi prikupljali crno zlato, odnosno porobljavali ljude,
i njihovim besplatnim radom podizali Amerike i ostala gospodarstva.
Dakle?
Hoće li se ti novi stranci boriti uz nas
ili i dalje moramo biti na oprezu?
Tek nakon što spava s dva muškarca
žena zna kojem je više naklonjena.
Kad plešeš sa suparnikom...
ne zatvaraj oči.
Kad se susretneš s tim ljudima, moraš odisati moći...
i autoritetom.
Na prijestolju.
Kao ženski kralj.
Da.
Onda je odlučeno.
Ti stranci ni trenutka neće dvojiti o tome tko sam ja.
Vladarica koju neće ignorirati.
Neka uđu.
Velika je to prekretnica,
dijelom jer Njinga prepoznaje
da joj europska nadmetanja mogu biti od političke koristi.
Molim vas, sjednite.
Čujemo da ste osvojili Luandu.
Čestitke.
Hvala.
Jeste li za malo vina? To rado pijete kad slavite.
Preljubazni ste.
Možda poslije.
Kad porazgovaramo o poslu.
Poslije posla.
Nizozemci su zaista mudri.
Dakle, osvojili ste Luandu.
Što će vaša junačka vojska sada?
- Kako mislite? - S našim neprijateljem?
Portugalcima?
Koliko ih se jako želite riješiti?
Čuli smo priče o velikoj Njingi,
s kojom Portugalci nikada nisu postigli mir.
Ova zemlja ne poznaje mir
otkako su Portugalci na nju kročili.
Mi smo narod rođen bježeći od izumiranja.
Stoga ih želim ukloniti.
Onda želimo istu stvar.
Više-manje.
„Više-manje“.
Hoću reći, došli smo ovamo radi trgovine,
no svi znaju da Njinga smjelo sprečava Portugalce da dopru...
do, rekao bih...
važnih trgovačkih putova koji vode do ključnih tržnica.
Tržnica robljem.
I ja sam čula za vaša osvajanja portugalskih plantaža
od Amerika do Zlatne Obale.
Za zemlju koja vapi
da je preoraju pogrbljena leđa naših ljudi.
Jesam li u pravu?
Kraljica je informirana.
Ako želite da uopće razmotrim vaš zahtjev...
prvo mi morate dati ono što želim.
Previše sam puta pregovarala s Portugalcima.
Obećanja, zakletve, prekršene, beznačajne...
Mi nismo Portugalci.
No vaša je neutaživa žeđ za robovima jednaka.
Što vi trebate?
Vojnike i oružje. No prije svega...
priznanje.
Hoću reći, ako pristanem surađivati s vama,
morate me priznati kao ženskog kralja plemenite krvi.
A ne kao podanicu.
No možda je ovo bilo previše posla...
za danas.
Možda biste sad popili vina.
Može?
Njingin prijezir prema Portugalcima ne popušta,
a Nizozemci su praktičan način da im se suprotstavi.
Nizozemci se razlikuju od Portugalaca
po tome što ne žele osvojiti njezino Kraljevstvo Ndongo.
Zar zaista namjeravaš dopustiti Nizozemcima da trguju robovima?
Moram pregovarati s njima.
Znam što sam vidjela na povratku ovamo.
Čitava sela prazna.
Opustošena od strane Portugalaca.
U njima nema ni žive duše.
Kao mjesta gdje tumaraju zli duhovi.
Zar nam svima priželjkuješ tu sudbinu?
Nipošto, Kambu.
- Zašto me to pitaš? - Zašto onda još...
Zašto još pregovaraš s njima?
Čak i sad kad bez tračka sumnje znamo
da oni žele isto što i Portugalci.
Zašto što su Portugalci i dalje naši najljući neprijatelji!
A Nizozemci su nam najbolja šansa da ih porazimo!
Da ponovno vidimo Funji!
Nizozemci nas trebaju.
To nam daje prednost.
A bez prednosti nema nade.
Naše najbolje ljude...
i dalje će otimati s naše zemlje.
Sjećaš li se uopće vremena...
kad nisi spavala s jednim okom otvorenim?
Ne.
Moramo učiniti što god je potrebno...
da preživimo do sljedeće borbe.
Ako Nizozemci pristanu boriti se uz nas
i priznaju me kao sebi jednaku,
zajedno možemo otjerati Portugalce s naše zemlje.
I neće me moći ignorirati.
Njinga nastavlja s napadima na Portugalce.
Snažno utječe na transatlantsku trgovinu robovima.
Kad je trgovina bila na vrhuncu,
Portugalci su izvozili
između 10 000 i 13 000 pojedinaca godišnje,
a sad je brojka gotovo na nuli.
Portugalski kralj bio je toliko bijesan
zbog silnih gubitaka
da Njingi šalje novog namjesnika.
Ime mu je Souto-Maior.
Godine 1646. okuplja golemu vojsku
s kakvom se Njinga još nije suočila.
Kreću ravno do Njinginog vojnog logora
u regiji Dembos.
Stiže ih još, kraljice!
Okružuju nas!
Povucite se u šumu! Brzo!
Njinga je primorana pobjeći i za sobom ostaviti
mnoge svoje ljude. A opet i svoju sestru Kambu.
KILOMBO DEMBOS
Tako se ne ulazi u kraljevsku kuću.
Kako se usuđujete?
Molim vas! Ja...
Ne!
Kad Portugalci doznaju da ih je Funji čitavo vrijeme špijunirala,
silno se razbjesne.
Stoga odlučuju poručiti Njingi:
„Nećeš dobiti ovu bitku.
Smlavit ćemo te.“
Njingina vojska ponovno se seli
dok do nje stižu vijesti o Kambuinoj otmici i Funjinu ubojstvu.
Kako da se oprostimo bez tijela?
Može li se uopće vratiti bez tijela?
Ona je sad pretkinja.
Imamo još jedan duh...
hrabre ratnice kraljevske krvi koji bdije nad nama.
Budi snažna.
Sve što se događa volja je bogova, Njinga.
Što ako isto učine Kambu?
Ne mogu izgubiti i nju. Ne mogu.
Ne mogu.
Znam...
da boli.
Ne mogu izgubiti i nju.
Bila joj je najmlađa sestra
koju je čuvala čitav život.
Mora da je osjećala ogromnu krivicu
što je nije uspjela zaštititi.
Čuvaj nas, Funji.
Tvoja žrtva neće biti uzaludna.
Funji je mrtva
i Njinga treba Nizozemce više no ikad da spasi Kambu.
Želi da potpišu sporazum.
Portugalci Kambu drže u utvrdi Massangano.
Njinga nema oružje potrebno da sama krene u spašavanje.
U sporazumu stoji da želim utvrdu Massangano,
što znači da trebam nizozemske vojnike, municiju i oružje.
Zašto vam je ta utvrda važna?
Zašto je ta utvrda važna?
Massangano je posljednje portugalsko uporište,
ako ne i najjače.
Strateški je toliko važno da kad bi danas palo,
Portugalci bi bili gotovi, bili bi na izdisaju.
Zašto je meni ta utvrda važna? Ne, gospodine.
I vama bi trebala biti od presudne važnosti, zar ne?
Razumijem.
Ali svejedno, ovakav sporazum s...
Ženskim kraljem Ndonga.
Recimo samo da je složeno.
Bez presedana je.
Žalim, no ne znam je li moguće.
Onda nije nemoguće.
Kad bi bilo moguće, a ništa ne obećavam...
ali kad bi bilo...
Dakako, cijena bi bila visoka.
Koliko visoka?
Želimo još robova.
Što sam ti rekao?
Svi su oni zmije.
Već ste porobili bezbroj mojih ljudi.
Želimo pristup portugalskim tržnicama robova
bez njihova uplitanja.
Nizozemci žele da im Njinga dopusti korištenje
portugalskog sustava trgovine robljem od ruta do tržišta.
Dokazala je da ga lako može zaustaviti.
Dakle, trebaju njezinu suradnju.
Želim to napismeno,
što znači da ćete službeno priznati moj položaj...
nezavisne i zakonite vladarice Ndonga i Matambe.
Kao ravnopravnu kraljicu i partnericu...
u borbi protiv Portugalaca i u ovoj zemlji.
Kao što rekoh,
tražite mnogo.
Zahtjev odgovara vašoj visokoj cijeni...
kao što rekoste.
Njinga potpisuje službeni sporazum s Nizozemcima.
Pristaje im prepuštati polovinu svojih ratnih zarobljenika,
koje oni mogu porobljavati i koristiti na svojim plantažama.
Nizozemci će zauzvrat podržati Njingu
i vojno i politički.
To je kompromis.
Kako zaštititi ljude u razdoblju u kojem je robovlasništvo sveprisutno,
u kojem je ropstvo posvuda?
U kojem nasilna kolonizacija proizvodi robove
ili pak ljude koji se uspješno odupiru sklapanjem saveza
s robovlasničkim europskim silama.
Njinga uz pomoć nizozemskih vojnika
počinje planirati napad na Massangano kako bi spasila Kambu.
Dva tjedna poslije pripremaju se za juriš na utvrdu.
Živjela kraljica.
Živjela. Otkud ti?
Ispričajte nas.
Iz Lisabona su poslali velik kontingent na Nizozemce.
Naši prijatelji trebaju vojnike.
Kako to misliš?
Čak i ove ovdje?
Trebaju sve do jednoga da obrane Luandu.
Ne mogu li pričekati?
Jedan nas dan dijeli od osvajanja utvrde
i oslobađanja Kambu...
Ne mogu tako!
Mislim da nemamo izbora.
Po svemu sudeći,
u Luandu pristaje previše Portugalaca.
Ne.
Pozovi ngangu.
Preci sigurno znaju za drugi način.
Ponovno smo preblizu da tek tako odustanemo.
Nganga je predaleko. Ne stignem je pozvati.
Onda im reci da mi daju još dan.
Samo jedan.
Pa ću se osobno spustiti u Luandu
s našom i njihovom vojskom.
Ali obećali smo im pomoći.
Da. Ali ne danas.
Sutra.
Mislim da nemaju toliko vremena, kraljice.
Ako izgube Luandu,
sve što smo danas postigli bit će izgubljeno!
Trebaju svoje vojnike smjesta.
Moramo izabrati.
Reci trupama da krenu.
Ali čim ovo završi...
vratit ćemo se po Kambu, kao što smo obećali.
Kad Njinga konačno stigne u Luandu,
ugleda nizozemske brodove kako nestaju na obzoru.
Portugalci su ponovno preuzeli grad.
Izdaja Nizozemaca težak je udarac za Njingu.
Shvaća da će bez njihove vojne potpore
mnogo teže poraziti Portugalce.
Borba je neizbježna, i s Nizozemcima i bez njih.
Ja sam im i dalje trn u oku, a mi još nismo spasili Kambu.
Kao da su je odlučili zadržati ma što mi učinili.
Moramo se boriti dok ne ostanu bez izbora.
Snažna si kao prvog dana vladavine.
Ali nisam besmrtna,
a nije ni Kambu.
Trebam je da me zamijeni kad me ne bude.
Skrivali su se u kapeli.
Mi se poznajemo, zar ne?
Što ste radili u Wanduu, prijatelju stari?
Prijatelj?
Sad ste isusovac?
Nisu oni isusovci. Kapucini su.
U čemu je razlika? Svi oni služe Portugalcima.
Portugalci nam nisu prijatelji. Oni odgovaraju Rimu.
- Rimu? - A ne Lisabonu.
Da. Papi.
Kao i svi katolici.
Pa čak i portugalski kralj.
Nisam zaboravila čemu ste me podučavali prilikom krštenja.
Hvala Bogu, kraljice Njinga.
Da, svi katolici odgovaraju papi.
Zašto onda ne bismo odrubili glavu papi, a ne tebi?
Budući da si ti očito tek zmijski rep,
a on joj je glava.
Njinga Mona, prestani plašiti goste.
Danas glave neće padati.
Smjestite naše goste.
Odmah.
Što?
Možda smo predugo lovili rep.
Mislim da je Njinga Mona za promjenu u pravu.
U ovim teškim vremenima trebam Tvoju pomoć, Tvoje vodstvo.
Amen.
Nadam se da ne smetam, prijatelju.
Ne smetate.
Kad vas vidim...
prisjetim se svojeg davnog krštenja.
Bio je to dan za pamćenje.
Bio je to posao.
Šalim se.
Doista je bio za pamćenje.
Prijeći ću na stvar.
Želim da me papa prizna kao zakonitu vladaricu Ndonga.
Ako me prizna on,
morat će i Portugalci.
Sve drugo bio bi neposluh prema papi.
To im nije opcija.
Trebam pomoć vas i vaših prijatelja kapucina
da steknem njegovo priznanje.
- To nije tako jednostavno. - Znam.
Kako to ostvariti?
Dokazom o preobraćenju.
Ali ne samo vašem.
Čitavog Ndonga.
- Vaših navika... - I naše kulture.
Trebam papu.
I trebam vašu pomoć da ga pridobijem.
Hoćete li mi vi...
i vaši prijatelji kapucini pomoći?
Otac Zelot pristaje joj pomoći.
Stoga Njinga papi počinje slati pisma.
Navodi da je spremna vratiti se kršćanskom nauku.
Također moli da pošalje ljude, misionare,
da pokrste njezin narod. I uvodi kršćanstvo
u svoje kraljevstvo.
Dok čeka papin odgovor,
Portugalci iskorištavaju Njinginu želju
da vrati sestru Kambu.
Šalju vjerskog izaslanika u pregovore.
Portugalci zahtijevaju da prekinete s ratobornim ponašanjem
ako želite ponovno vidjeti sestru.
„Ratobornim ponašanjem“.
Pravi se javljaju.
Ja samo tražim...
da mi vratite sestru,
moju zakonitu nasljednicu,
i da nas ostavite na miru.
Kad biste to učinili, više ne bi bilo rata.
Moramo zatrti vaše poganske običaje.
Trebamo potpun dokaz o vašem prelasku na kršćanstvo.
I o potpunom preobraćenju vašeg naroda.
Odakle vam pravo?
Pusti ga da završi.
I...
Što još?
Namjesnik Chichorro zahtijeva 200 robova
kao znak dobre volje.
Katolička Crkva itekako sudjeluje u trgovini robovima.
Smatram da se još nismo
primjereno osvrnuli na ulogu crkve
u trgovini robovima
i na to u kojoj mjeri prihodi od nje pomažu njezinu razvoju.
Da razjasnimo.
Tražite od nas...
da okrenemo leđa svojim precima,
odbacimo svoju kulturu
koju njegujemo od rođenja,
za što?
Za Boga...
čije ime ne možemo izgovoriti,
čiji jezik ne govorimo?
A uza sve to
tražite...
dodatnih 200 robova povrh tisuća...
i tisuća...
koje ste već porobili?
Je li tako?
Hoće li to biti dovoljno?
Vaš Krist govori o ljubavi i milosrđu.
Gdje je vaše?
Neću vam dati još 200 robova.
Ja...
Mi smo dali dovoljno.
Njinga radi Kambu pristaje na dio portugalskih uvjeta,
ali odbija im isporučiti 200 robova,
što je ekvivalent
gotovo pola milijuna današnjih dolara.
MATAMBA, DVIJE GODINE POSLIJE
Kako bi uvjerila papu da je prizna,
Njinga gradi crkve diljem kraljevstva
i organizira masovna krštenja ljudi.
Gdje li je?
Ispunila je dio uvjeta,
pa Portugalci oslobađaju njenu sestru Kambu.
No papa je i dalje ne priznaje kao suverenu kršćansku vladaricu.
Eno je.
Kambu!
Hvala vam, preci moji.
Vidi ti nju.
Moja malena sestra.
Koga ti nazivaš malenom?
- Kambu! - Kambu!
Hvala vam.
Ongoyo sjajno pleše.
Da barem Funji ovo može vidjeti.
I otac.
I mogu.
Naši preci uvijek su s nama.
Znam da nije bilo lako...
uvesti sve ove...
katoličke običaje među naše ljude.
Da uvjeriš papu.
Da osiguram mir.
Da zajamčim tvoj uspon na tron...
i budućnost našeg naroda.
Nisam učinila ništa na što me preci nisu naveli.
A nipošto ne za nekog bijelca,
koliko god on mislio da je moćan.
Znam.
Neću zauvijek biti ovdje.
Nemoj tako, Njinga.
A kad me ne bude...
sjeti se kako smo teško ovo stekli.
Nastoj to sačuvati.
Što ako ne budem dovoljna?
Dokle god su preci s nama,
bit ćemo i više nego dovoljne.
Nikad nismo same.
PET GODINA POSLIJE
Njinga papi godinama,
odnosno cijelo desetljeće, upućuje pismo za pismom.
I napokon dobiva pismo koje zaključuje čitavu stvar.
Njezino kraljevstvo prepoznato je kao afrička kršćanska država
i Portugalci ga moraju priznati.
Vjerujem da je to mir.
Konačno, mir.
Jer čak i najveći ratnici
dožive dan kad moraju spustiti oružje,
bilo to na bojištu, gdje časno dočekaju ratničku smrt,
ili, u njezinu slučaju, na prijestolju,
gdje će umrijeti.
Pred kraj Njingina života
trgovina robljem u punom je zamahu.
Takoreći nema zemlje,
ili ih ima malo, koja ne trguje robovima
i ne osiromašuje afrički kontinent
porobljavanjem milijuna Afrikanaca.
Ona se ne može boriti protiv cijelog svijeta.
Njinga je jedina afrička vladarica
koju su europske sile priznale kao ženskog kralja.
Njinga je bila majka nacije.
Voljela je svoju zemlju
i radi nje je žrtvovala mnogo.
No te su žrtve zajamčile
nezavisnost njezina kraljevstva
dok je ostatak Afrike gutao imperijalizam.
Naše priče treba ispričati
jer u većini slučajeva nismo ih ispričali mi.
Netko ih je ispričao u naše ime.
I sama sam Angolka.
Preko Arhiva
pronašla sam Njinginu priču
i ona me do dana današnjeg nije napustila.
Emotivna je.
Važna je...
I u Angoli...
i u svijetu...
Njinga živi i dalje.
Smatram je jednom od najvećih ratnica
i vladarica koje je svijet ikad vidio.
Do kraja Njingina života
ostvarilo se sve za što se borila.
Svojem je narodu pružila sigurno, nezavisno kraljevstvo.
Njezina kraljevska loza za koju je toliko žrtvovala nastavila se
najprije njezinom sestrom Kambu,
a zatim još trima ženskim kraljevima koji su vladali Matambom.
Kao u velikom dijelu Afrike,
europske sile s vremenom preplavljuju kontinent.
I Ndongo je pao u ruke Portugalaca i dobio naziv Angola.
Kao u većini lovačkih priča ispripovijedanih iz perspektive lovca,
Njingino je junaštvo umanjeno, a priča gurnuta pod tepih.
Ali 1960-ih
novi naraštaj Angolaca borio se za nezavisnost
i ponovno je prisvojio Njingu
kao ikonu otpora i nade, kao revolucionarku.
Kao moćnu ratnicu, afričku kraljicu
čija priča zaslužuje biti ispričana.
ŠEST MILIJUNA ROBOVA IZVEZENO JE SAMO IZ ANGOLE
IZMEĐU 1525. I 1866. GODINE.
NAKON DUGE BORBE ZA SLOBODU
PORTUGALSKA OKUPACIJA ANGOLE KONAČNO JE ZAVRŠILA 1975.
Prijevod titlova: Ema Horvath