A rabszolga-kereskedelem kivéreztette Nyugat-Közép-Afrikát.
Ezreket küldtek el idegen partok felé tartó hajókon,
otthonukat, és családjukat soha többé nem látva.
Nzinga Ndongo, és már Matamba királynője is
az utolsó leheletéig küzdött, hogy megvédje a királyságát.
Nem szökhetnek meg!
Így van. Fussatok csak!
Most rajtatatok a sor, hogy fussatok.
De a győzelem nem hozott békét.
A portugálok még négy év elteltével is fogva tartották a húgait.
A szabadságuk ára az volt,
hogy Nzinga megnyissa a rabszolga-kereskedelmi útvonalakat.
Nem hajlandó engedni.
Úgy tűnik, nélkülünk is jól boldogultál, nővérem.
Kambu?
Kambu!
Ő a kormányzó küldöttje.
Velem együtt küldték, egy üzenettel számodra.
Visszaadtam a húgát.
Most nyissa meg a rabszolgapiacainkat!
Még nálatok van a húgom, Funji.
Amíg ő nem szabad,
nem lesznek rabszolgapiacok.
És béke sem lesz a húgom nélkül.
Kifelé!
AFRIKAI KIRÁLYNŐK
NZINGA
MASSANGANO ERŐD
Mennyei atyánk...
Funjit a portugál erődben tartották fogva.
A Massangano erődben
MASSANGANO ERŐD
De még fogságban is
hasznosnak bizonyult Nzinga számára.
Menj, gyermekem, és ne vétkezz többé!
FUNJI 12. ÉVE FOGSÁGBAN
Bűnbánatot kell tartanom.
Ez Isten háza.
Hadd tartson bűnbánatot!
Siess!
Szent Anya, imádkozz értünk!
Istennek Szent Anyja...
imádkozz értünk!
Krisztus Szent Anyja...
imádkozz értünk!
Funji lényegében Nzinga kémje volt.
Üzeneteket hagyott a kápolnában,
amiket egy hírnöki hálózat vett át,
és vitt el a nővéréhez.
NZINGA DEMBOS HADITÁBORA
Funji megerősítette, amit sejtettünk.
A portugálok nagy bajban vannak.
Luanda a hollandokhoz került.
Ez jól jöhet nekünk.
Vagy nem.
Az imbangalai harcos, Nzinga Mona, a királynő fő tábornoka és bizalmasa.
A neve azt jelentette, hogy „Nzinga fia”,
és így is tekintett rá.
Az ellenségem ellensége a barátom lehet.
Legalább vegyük fel a kapcsolatot!
Nézzük meg, van-e esély a szövetségre!
Ha az ősök is úgy akarják, a hollandokat felhasználva
kényszerítem térdre a portugálokat.
1641-ben érkeztek meg a hollandok.
Igazi nagyhatalmú játékosok voltak az Atlanti-óceánon.
BRAZÍLIA, DÉL-ATLANTI-ÓCEÁN, NDONGO
A portugálok egy évszázada voltak monopol helyzetben az afrikai
rabszolgakereskedelemben.
De a franciák, Nagy-Britannia, és Hollandia is beszállt a játékba,
és a részüket akarták.
Az ott termelt profit mai mércével mérve elképzelhetetlen.
A rabszolga-ültetvények önmagukban
egész királyságok vagyonát mozgatták egész Európában.
Mindenki Afrikába jött,
hogy learassák a fekete aranyat, vagyis az embereket,
és hogy felépíthessék Amerikát, és más gazdaságokat az ingyen munkával.
Nos?
Azért hozták az idegeneket, hogy velünk harcoljanak, vagy...
még mindig nyitott szemmel kell aludnunk?
Csak akkor tudja meg egy nő, kit szeret jobban,
ha már két férfival hált.
Amikor a riválisoddal táncolsz...
ne csukd be a szemed!
Úgy kell találkoznod velük, hogy erőt...
és tekintélyt sugárzol.
A trónomon.
Női királyként.
Igen.
Akkor kész.
Ne hagyjuk ezeket az új idegeneket kétségek közt, hogy ki is vagyok én!
A vezér, akit nem mernek semmibe venni.
Engedd be őket!
Szerintem ez jelentős furdolópont volt,
részben, mert Nzinga felismerte,
hogy az európai versengés politikai szempontból előnyös lehet számára.
Kérem, üljön le!
Hallottuk, hogy bevette Luandát.
Gratulálok!
Köszönöm.
Esetleg egy kis bort az ünnepléshez, amit úgy szeretnek?
A királynő túl kedves.
Talán később.
Az üzleti ügyek után.
Munka után.
A hollandok valóban nagyon bölcsek.
Tehát... elfoglalta Luandát.
Mi a következő a félelmetes seregének?
- Hogy érti? - A közös ellenségünk,
a portugálok?
Mennyire akarja, hogy eltűnjenek?
Hallottuk a történeteket, a nagy Nzingáról,
akivel a portugálok nem ismerik sem a barátságot, sem a békét.
Ez a föld sosem ismert sem barátságot, sem békét,
mióta a portugálok betették ide a lábukat.
A kihalás elől menekülve születtünk.
Azt akarom, hogy eltűnjenek.
Akkor ugyanazt akarjuk.
Többé-kevésbé.
„Többé-kevésbé.”
Azt akartam mondani, hogy a kereskedelem
miatt jöttünk, de mindenki tudja, hogy Nzinga hősiesen elzárta a portugálokat...
Úgy mondanám...
ezektől a kulcsfontosságú piacokhoz vezető kereskedelmi útvonalaktól.
A rabszolgapiacoktól.
Én is hallottam a portugál ültetvények meghódításairól,
Amerikától az Aranypartig.
A földek sóvárognak,
hogy a hajlott derekú embereink felszántsák őket.
Igazam van?
A királynő jól informált.
Hogy egyáltalán megfontoljam, amit akar...
először meg kell kapnom, amit én akarok.
Túl gyakran jártam így a portugálokkal.
Ígéretek, eskük, megszegve, haszontalanok...
Mi nem a portugálok vagyunk.
És mégis, a rabszolgák iránti csillapíthatatlan vágyuk ugyanolyan.
Mire van szüksége?
Katonákra és fegyverekre. És mindezek felett...
elismerésre.
Hogy ha én beleegyeznék, hogy együtt dolgozzak önökkel,
elismernének, mint női királyi uralkodót.
És nem, mint az alattvalójukat.
De az talán túl sok munka lenne...
mára.
Talán most már jöhet az a bor.
Igen?
Nzinga sosem ingott meg a portugálok iránti megvetésében,
és a hollandok kapóra jöttek, hogy megtörje a hatalmukat.
A hollandok mások voltak, mint a portugálok,
mert nem akarták meghódítani Ndongo királyságát.
Tényleg hagyod, hogy a hollandoknak meglegyen a rabszolgapiaca?
Tárgyalnom kell velük.
Tudom, mit láttam idefelé jövet.
Egész falvak üresek.
A portugálok által kifosztva.
Egyetlen árva lélek sem.
Mint ahol csak rossz szellemek járnak.
Ez lesz majd velünk is?
Dehogy, Kambu!
- Miért kérdezed ezt? - Akkor miért tárgyalsz
velük egyáltalán?
Még most is, amikor minden kétséget kizáróan tudjuk,
hogy azt akarják, amit a portugálok is.
Mert még mindig a portugálok a legnagyobb ellenségeink!
És a hollandok a legjobb esélyünk rá, hogy legyőzzük őket!
Hogy újra láthassunk Funjit!
A hollandoknak szükségük van ránk.
Ez az előnyünk.
És előny nélkül, nincs remény.
A legjobb embereinket...
továbbra is el fogják vinni a földekről.
Emlékszek még azokra az időkre...
amikor nem kellett félig nyitott szemmel aludnod?
Nem.
Minden meg kell tennünk azért...
hogy holnap is harcolhassunk.
Ha a hollandok összefognak velünk,
és egyenlő félként tekintenek rám,
akkor együtt megszabadulhatunk a portugáloktól.
És nem hagyhatnak figyelmen kívül.
Nzinga folytatta a portugálok elleni támadásait.
Óriási hatással volt a tengerentúli rabszolga-kereskedelemre.
Míg a csúcsponton
a portugálok évi tíz és
tizenháromezer közötti rabszolgát exportáltak,
ez a szám majdnem a nullára csökkent.
Végül a portugál király olyannyira feldühödött azon,
hogy mennyi pénzt veszített,
hogy új kormányzót küldött rá.
A neve Souto-Maior volt.
Hatalmas sereget toborzott 1646-ban,
a legnagyobbat, amit Nzinga valaha látott.
A portugálok egyenesen Nzinga tábora felé,
a Dembos régióba mentek.
Még többen jönnek, királynőm!
Bekerítenek minket!
Vissza az erdőbe! Gyerünk!
Nzingának menekülnie kellett, és sok emberét
hátra kellett hagynia, köztük a húgát, Kambut is ismét.
Nem így szokás belépni egy királyi lakba.
Hogy merészeli?
Kérem! Én...
Ne!
Amikor a portugálok megtudták, hogy Funji végig kémkedett,
nagyon dühösek lettek.
Ezért úgy döntöttek, tényleg megmutatják Nzingának, hogy
„Ezt nem fogod megnyerni.
Eltaposunk benneteket.”
Nzinga seregei ismét mozgásban voltak,
és ekkor kapták a hírt, hogy Kambut elrabolták, Funjit pedig meggyilkolták.
Hogy tudunk elbúcsúzni test nélkül?
Egyáltalán vissza tud jönni test nélkül?
Most már ő is az ősünk.
Újabb szellemünk van...
egy bátor, királyi harcos figyel minket.
Ne csüggedj!
Nem történik olyan, ami nem az istenek akarata, Nzinga.
És ha Kambuval is ugyanazt teszik?
Nem veszíthetem el őt is. Nem lehet.
Nem lehet.
Tudom...
hogy fáj.
Én sem veszíthetem el őt.
Ő volt a kishúga,
akinek a védelméért egész életében felelősséget vállalt.
Szerintem rettentő bűntudata lehetett,
hogy nem tudta biztonságban tudni, és megvédeni őt.
Vigyázz ránk, Funji!
Az áldozatod nem lesz hiábavaló.
Funji halálával
Nzingának Kambu miatt jobban kellettek a hollandok, mint valaha.
Most már csak alá kellett írniuk a szerződést.
A portugálok a Massangano erődben tartották fogva Kambut.
Nzingának nem volt tűzereje ahhoz, hogy egyedül kíséreljen mentőakciót.
Az egyezmény részeként, a Massangano erődöt akarom,
ami azt jelenti, hogy holland katonákat, muníciót, és fegyvereket akarok.
Miért olyan fontos önnek ez az erőd?
Miért olyan fontos ez az erőd?
Massangano a portugálok utolsó erődítménye,
ha nem a legerősebb.
Valójában, stratégiailag annyira fontos, hogy ha ma elesne,
a portugálok már az utolsókat rúgnák.
Miért olyan fontos ez nekem? Nem, uram.
Ez önnek is kiemelkedő fontosságú kellene, hogy legyen, nem?
Igen, értem.
De akkor is, egy ilyenfajta szerződés...
Egy ndongói, női királlyal.
Mondjuk úgy, hogy bonyolult, ugye?
Ilyen még nem volt.
Sajnálom, de nem hiszem, hogy lehetséges.
Tehát nem lehetetlen.
Ha lehetséges is volna, nem ígérek semmit,
de ha az lenne...
Természetesen magas lenne az ára.
Milyen magas?
Több rabszolgát akarunk.
Mit mondtam?
Kígyók. Mindegyik.
Már így is számtalan emberemet elvitte.
Hozzáférést akarunk a portugál rabszolgapiachoz,
portugál beavatkozás nélkül.
A hollandok azt akarták, hogy Nzinga engedje nekik a portugál
leigázási rendszer kihasználását, a kereskedelmi útvonalaktól a piacig.
Megmutatta, hogy könnyedén lezárhatja ezeket.
Tehát szükségük volt az együttműködésére.
Írásban akarom,
ami azt jelenti, hogy hivatalosan is elismeri a pozíciómat...
mint Ndongo és Matamba független és törvényes uralkodóját.
A királyi egyenrangúja, és partnere...
ezen a földön, és a portugálok elleni harcban.
Mint mondtam,
ez nagy kérés.
Hogy megfeleljen a nagy árának...
ahogy mondta.
Nzinga hivatalos szerződést kötött a hollandokkal.
Beleegyezett, hogy a hadifoglyai felét átadja nekik,
akiket rabszolgasorba taszíthatnak, és az ültetvényeiken dolgoztathatnak.
Cserébe a hollandok beleegyeztek, hogy támogatják Nzingát,
katonai és politikai értelemben is.
Ez egy kompromisszum volt.
Hogyan védesz meg embereket a mindenütt jelenlévő rabszolgaság korában,
ahol a rabszolgaság mindenütt ott van?
Ahol az erőszakos gyarmatosítás vagy leigázott embereket,
vagy olyanokat teremtett, akik sikeresen ellenálltak az európai, rabszolgatartó
hatalmakkal kötött szövetségük miatt.
Nzinga a holland katonák segítségével
elkezdte a Massangano erőd támadásának tervezését, Kambu megmentéséért.
Két héttel később, egy nap választotta el őket az erőd ostromától.
Éljen soká a királynőnk!
Éljen soká! Mi hozott ide?
Megbocsátana nekünk?
Nagy csapatot küldtek Lisszabonból a hollandok ellen,
a holland barátainknak kellenek a katonáik.
Ezt hogy érted?
Még ezek is itt?
Mindegyikük, hogy Luandát védhessék.
Nem várhat?
Egy nap múlva miénk az erőd,
és kiszabadítjuk Kambut...
Ezt nem tehetik!
Szerintem nincs más választásunk.
A jelek szerint
túl sok portugál száll partra Luandánál.
Nem!
Hívd ide a ngangát!
Az ősök biztos tudnak valami más megoldást.
Nem kerülhetünk ismét ilyen közel ahhoz, hogy feladjuk.
Messze jár. Nincs rá idő, hogy idehozzuk.
Akkor mondd nekik, hogy adjanak még egy napot!
Csak még egyet.
És személyesen megyek el
a mi és az ő katonáikkal harcolni.
De megígértük, hogy segítünk nekik.
Igen. De nem ma!
Holnap.
Szerintem nem bírják ki holnapig, királynőm.
Ha elvesztik Luandát,
akkor minden elvész, amit ma elértünk!
Most kellenek nekik a katonáik!
Választanunk kell.
Küldd el a csapatokat!
De amint vége van ennek...
az ígérethez híven visszatérünk, hogy megmentsük Kambut.
Amikor Nzinga végre visszaér Luandába,
látja eltűnni az utolsó holland hajót is a láthatáron.
A portugálok újra átvették a hatalmat a város felett.
Nzinga számára rettenetes volt, hogy a hollandok cserben hagyták.
Rájött, hogy a katonai támogatásuk nélkül
sokkal nehezebb lesz a portugálokat legyőzni.
A hollandokkal, vagy nélkülük, nem a harccal van a gond.
Még mindig tüske vagyok a szemükben, még sincs velünk Kambu.
Mintha mindenáron ragaszkodnának hozzá, bármit is teszünk.
Ezért addig harcolunk, amíg nincs más választásuk.
Olyan erős vagy, mint amikor trónra léptél.
Nos, halhatatlan még nem vagyok,
és Kambu sem.
És szükségem van rá, hogy a helyembe lépjen, ha már nem leszek.
A kápolnában találtuk őket.
Téged ismerlek, ugye?
Mit kerestél Wanduban, régi barátom?
Barát?
Már a jezsuitákkal vagy?
Nem jezsuiták. A kapucinusoknál vannak.
Mi a különbség? Mind a portugálokat szolgálják.
Nincsenek portugál barátaink. Rómának felelnek.
- Róma? - Nem Lisszabon?
Igen. A Pápának.
Minden katolikus a Pápának felel.
Még a portugál király is.
Látod, nem felejtettem el mindent, amit a keresztelőmön tanítottál, ugye?
Az Úrnak hála nem, Nzinga királynő.
Minden katolikusnak a Pápának kell felelnie.
Akkor miért nem a Pápát fejezzük le helyetted?
Mert te egyértelműen csak a kígyó farka vagy,
és ő a feje.
Nzinga Mona, ne rémisztgesd a vendégeinket!
Ma nem lesznek lefejezések.
Helyezd kényelembe a vendégeinket.
Most!
Mi az?
Talán túl sokáig kergettük a farkat.
Talán most Nzinga Monának van igaza.
E nehéz időkben szükségem van a segítségedre, az útmutatásodra.
Ámen.
Remélem, nem zavartalak meg, öreg barátom.
Nem, nem zavartál meg.
Téged látva...
a sok holddal ezelőtti keresztelőm jut eszembe.
Áldott, emlékezetes nap volt.
Főleg üzlet volt.
Viccelek.
Tényleg emlékezetes volt.
Rögtön a tárgyra térek.
A Pápa elismesérése van szükségem, Ndongo törvényes uralkodójaként.
Ha elismer engem,
a portugáloknak is úgy kell tenniük.
Ellenkező esetben ellentmondanak a Pápának.
Amit nem tehetnek.
A te és a kapucinus barátaid segítségére van szükségem,
hogy elnyerjem az elismerését.
- Ez nem olyan egyszerű. - Tudom.
Hogyan tesszük azzá?
A megtérés bizonyítéka.
Nem csak te.
Egész Ndongo.
- A módszereitek... - És a kultúránk.
Szükségem van a Pápára.
És szükségem van rád, hogy magam mellé állítsam.
Te...
és a kapucinus barátaid, segítetek nekem?
Zelotes atya beleegyezett, hogy segít neki.
Ezért Nzinga elkezdett leveleket küldeni a Pápának.
Azt mondta, hogy hajlandó visszatérni a kereszténységhez.
És azt is kérte, hogy jöjjenek emberek, misszionáriusok,
hogy megkereszteljék a népét. Ezzel bevezette a kereszténységet
a birodalmába.
Míg válaszra várt a Pápától,
a portugálok kihasználták Nzinga kétségbeesett vágyát,
hogy visszaszerezze Kambut.
Egyházi követet küldtek, hogy az elengedéséről tárgyaljon.
A portugálok követelik, hogy fejezze be a háborús hadjáratait,
ha valaha újra látni akarja a húgát.
„Háborús hadjáratok.”
Nicsak, ki beszél.
Csak annyit kérek...
hogy visszajuttassák a húgomat,
a jogos utódomat,
és hagyjanak minket békén.
Ha ezt megtennék, nem lenne többé háború.
Véget kell vetnünk a pogány szokásaiknak.
Bizonyíték kell a kereszténységre való áttéréséről.
És a népe teljes áttéréséről is.
Hogy merészeli?
Hadd fejezze be!
És...
És mi?
Chichorro kormányzó még 200 rabszolgát követel
jó szándékuk jeléül.
A katolikus egyház nagyon is részese volt a rabszolga-kereskedelemnek.
Nem hiszem, hogy részleteiben is
beszéltünk volna arról, hogy az egyháznak mekkora szerepe volt
a rabszolga-kereskedelemben,
és hogy az ebből származó vagyon mennyiben építette a katolikus egyházat.
Csak hogy értsük egymást!
Azt kéri tőlünk...
hogy fordítsunk hátat az őseinknek,
dobjuk el a kultúránkat,
amit születésünk óta ismerünk...
és miért is?
Egy istenért...
akinek a nevét nem tudjuk kiejteni,
akinek a nyelvét nem beszéljük?
És mindezek után,
még...
kétszáz rabszolgát kér,
a több ezren felül...
amit már elvettek?
Ennyi?
Ennyi elég lesz?
Az önök Krisztusa a szeretetről és az együttérzésről beszél.
Az öné hol van?
Nem adok még 200 rabszolgát.
Én...
Mi eleget adtunk.
Hogy visszaszerezze Kambut, Nzinga beleegyezett pár portugál feltételbe,
de nem volt hajlandó eleget tenni a 200 rabszolgás kérésükre,
ami olyan, mintha
mai pénzben félmillió dollárt tagadott volna meg.
MATAMBA, KÉT ÉVVEL KÉSŐBB
Hogy meggyőzze a Pápát, hogy az elismerje őt,
Nzinga templomokat építtetett szerte a királyságában,
és tömeges kereszteléseket szervezett a népének.
Hol van?
Néhány feltételnek eleget téve,
a portugálok elengedték a húgát, Kambut,
de a Pápa továbbra sem ismerte el őt, mint független, keresztény uralkodót.
Ott van!
Kambu!
Köszönöm, őseim!
Nézzenek oda!
A kishúgom!
Kit hívsz kicsinek?
- Kambu! - Kambu!
Köszönöm!
Ongoyo jól táncol.
Bár itt lenne Funji, és láthatná ezt!
Apa is.
Itt vannak.
Az őseink mindig velünk járnak.
Tudom, nem volt könnyű...
megengendi ezt a...
sok katolikus szokást a népünk között.
Hogy meggyőzd a Pápát.
Hogy biztosítsam a békét.
Hogy biztosítsam az utódlásodat...
és a népünk jövőjét.
Nem tettem semmi olyat, amire nem az ősök vezettek.
És biztosan nem egy fehér emberért tettem,
bármilyen hatalmasnak is tartja magát.
Tudom.
Mert nem mindig leszek itt.
Ne mondj ilyet, Nzinga!
Amikor már nem vagyok...
emlékezz mindenre, ami ide juttatott!
Küzdj azért, hogy megvédd!
És ha nem vagyok elég?
Amíg az ősökkel együtt járunk,
mindig bőven elegek vagyunk.
Sosem vagyunk egyedül.
ÖT ÉVVEL KÉSŐBB
Nzinga éveken át
leveleket küldött a Pápának, egy évtizeden át.
Amíg nem kapott egy levelet, ami végül megpecsételte a dolgot,
hogy igen, elismerte, hogy valóban egy afrikai-keresztény állam,
és hogy a portugáloknak el kellett ismerniük őket.
Hiszem, hogy ez volt a béke...
Végre béke volt.
Mert még a legnagyobb harcosoknak is
eljön az a nap, amikor leteszik a fegyvert,
vagy a csatamezőn, ami egy dicsőséges halál a harcosnak,
vagy az ő esetében, a trónján,
ahol meghal.
Mire Nzinga az élete végéhez ért,
a rabszolga-kereskedelem elszabadult.
Lényegében nem volt olyan ország,
vagy csak nagyon kevés, ami nem vett részt ebben,
és nem fosztogatta az afrikai kontinenst,
a milliónyi leigázott afrikaival.
Ez ellen nem tudott harcolni. Nem harcolhatott az egész világ ellen.
Nzinga volt az egyetlen afrikai vezető, akit elismertek
az európai hatalmak, mint női király.
Nzinga egy nemzet anyja volt.
De szerette a hazáját,
és emiatt hatalmas áldozatokat hozott.
De ezek az áldozatok biztosították
a királysága függetlenségét,
miközben Afrika többi részét felfalta az imperializmus.
A történeteinket még mindig el kell mesélni,
mert legtöbbször nem mi meséltük el őket.
Mások mesélték el helyettünk.
Angolai nőként,
a Levéltárhoz kötve,
megtaláltam Nzinga történetét,
és a mai napig nem felejtettem el.
Érzelmekkel teli.
Fontos...
és Angolában...
és a világban...
Nzinga tovább él.
A világ egyik legnagyobb női harcosaként
és vezetőjeként gondolok rá.
Nzinga élete végére minden,
amiért harcolt, megvalósult.
Biztonságos, független királyságot biztosított a népének.
A királyi vonal, aminek a megőrzéséért annyi áldozatot hozott,
folytatódott, először Kambuval, a húgával,
aztán három további női király folytatta az uralmat Matambában.
Mint Afrika nagy részén,
az európai erők végül elárasztották a kontinenst.
Ndongo is elesett a portugálokkal szemben, és Angolaként vált ismertté.
És mint a legtöbb vadásztörténet, amit kizárólag vadászok mesélnek,
Nzinga bátorsága is elhomályosult, a történetét eltemették.
Aztán az 1960-as években
az angolaiak egy új generációja, a függetlenségért küzdve,
visszaszerezte magának Nzingát,
az ellenállás, a remény, és a forradalmár megtestesítőjét.
Egy erős harcost és afrikai királynőt,
akinek a története érdemes rá, hogy elmeséljék.
HATMILLIÓ LEIGÁZOTT EMBERT EXPORTÁLTAK CSAK ANGOLÁBÓL
1525 ÉS 1866 KÖZÖTT.
EGY HOSSZÚ KÜZDELEM UTÁN A SZABADSÁGÉRT,
ANGOLA PORTUGÁL MEGSZÁLLÁSA 1975-BEN VÉGET ÉRT.
A feliratot fordította: ABD Productions