Slavhandeln dränerar Centralafrika.
Tusentals skickas iväg på skepp mot främmande länder
för att aldrig återse hem eller familj.
Njinga, drottning av Ndongo och nu Matamba,
ska kämpa till sista andetaget för att försvara sitt rike.
Låt dem inte komma undan!
Just det. Fortsätt att fly.
Det är er tur att fly.
Men seger ger inte frid.
Efter fyra år håller portugiserna fortfarande hennes systrar gisslan.
Priset för deras frihet
är att Njinga ger portugiserna tillgång till slavhandelsvägarna.
Hon vägrar att ge med sig.
Du verkar ha klarat dig bra utan oss.
Kambu?
Kambu!
Han är guvernörens sändebud.
De skickade honom med mig med ett meddelande till dig.
Jag har gett dig din syster tillbaka.
Öppna våra slavmarknader nu.
Du har fortfarande min syster Funji.
Innan hon är fri
blir det inga slavmarknader,
och det blir ingen fred utan min syster.
Ut!
MASSANGANO-FORTET
Vår Fader i himmelen...
Funji hålls fånge i det portugisiska fästet
Massangano-fortet.
MASSANGANO-FORTET
Men även i fångenskap
visar hon sig vara en värdefull tillgång för Njinga.
Gå, mitt barn, och synda inte mer.
- FUNJIS 12: - E ÅR I FÅNGENSKAP
Jag vill göra bot.
Det här är Guds hus.
Låt henne göra bot.
Skynda dig.
Heliga moder, be för oss.
Heliga Guds moder...
...be för oss.
Heliga Kristi moder...
...be för oss.
Funji är i praktiken Njingas spion.
Hon lämnar lappar i kapellet
som hämtas av budbärare
och förs till hennes syster.
NJINGAS KRIGSLÄGER I DEMBOS
Funji har bekräftat det vi misstänkte.
Portugiserna har problem.
De har förlorat Luanda till holländarna.
Det här kan vara bra för oss.
Eller inte.
Imbangala-krigaren Njinga Mona är drottningens främsta general.
Hans namn betyder "Njingas son".
Det är så hon ser honom.
Min fiendes fiende kan vara min vän.
Vi borde åtminstone ta kontakt.
Se om det finns en möjlighet till en allians.
Om förfäderna går med på det ska jag utnyttja holländarna
för att äntligen få portugiserna på knä.
År 1641 anländer holländarna,
som nu är den stora maktspelaren i Atlanten.
BRASILIEN, SÖDRA ATLANTEN, NDONGO
Portugiserna hade monopol på slavhandeln i Afrika
i över ett århundrade.
Men nu är Frankrike, Storbritannien och Nederländerna med,
och de vill ha sin andel.
Vinsterna här är otänkbara med dagens mått mätt.
Slavhandelns ekonomi
ger rikedomar till Europas kungariken.
Alla kommer till Afrika
för att skörda det svarta guldet, folket,
så att de kan bygga Amerika och andra ekonomier med gratis arbetskraft.
Nå?
Ska de nya utlänningarna slåss med oss eller
måste vi fortsätta att sova med ett öga öppet?
Det är först när en kvinna har gått till sängs med två män
som hon vet vem hon föredrar.
När du dansar med din rival
får du inte blunda.
Du måste möta dem med makt
och auktoritet.
På min tron.
Som kvinnlig kung.
Ja.
Då är det avgjort.
Låt de nya utlänningarna veta vem jag är.
Ledaren de inte vågar ignorera.
Släpp in dem.
Det är en stor vändpunkt.
Njinga inser
att europeisk rivalitet kan vara politiskt gynnsam för henne.
Varsågod och sitt.
Vi hörde att ni har intagit Luanda.
Gratulerar.
Tack.
Kanske lite av vinet ni gillar för att fira.
Drottningen är så vänlig.
Kanske senare.
När vi har diskuterat affärer.
Efter jobbet.
Holländarna är kloka.
Så ni har erövrat Luanda.
Vad ska din formidabla armé göra nu?
- Vad menar du? - Med vår gemensamma fiende,
portugiserna?
Hur gärna vill du bli av med dem?
Vi har hört berättelser om den stora Njinga
som portugiserna aldrig har upplevt vänskap eller fred med.
Det här landet har inte upplevt vänskap eller fred
sen portugiserna kom hit.
Vi är ett folk som föds på flykt från utrotning.
Jag vill att de försvinner.
Då vill vi samma sak.
Mer eller mindre.
"Mer eller mindre."
Vi är här för handeln,
men alla vet att Njinga har hindrat portugiserna från,
jag skulle säga,
viktiga handelsvägar till viktiga marknader.
Slavmarknader.
Jag har hört talas om era erövringar av portugisiska plantager
från Amerika till Guldkusten.
Marken skriker
efter vårt folks böjda ryggar vid plogen.
Har jag rätt?
Drottningen är välinformerad.
Innan jag ens överväger det du efterfrågar...
...måste jag få det jag behöver.
Jag har varit här för många gånger med portugiserna.
Löften, eder, brutna, värdelösa...
Vi är inte portugiser.
Ändå är er omättliga törst efter slavar densamma.
Vad behöver du?
Soldater och vapen. Och framför allt...
...erkännande.
Om jag går med på att samarbeta med dig,
ska du se mig som en kvinnlig kung.
Inte som din undersåte.
Men det kanske är för mycket arbete
för i dag.
Kanske lite vin nu.
Ja?
Njingas förakt för portugiserna består,
och holländarna är ett bra sätt att utmana dem.
Holländarna är inte som portugiserna.
De vill inte erövra Ndongo.
Ska holländarna få ha sin slavmarknad?
Jag måste förhandla med dem.
Jag vet vad jag såg på vägen hit.
Hela byar är tomma.
Plundrade av portugiserna.
Inte en enda levande själ.
Som om där bara finns onda andar.
Ska det bli så med oss alla?
Självklart inte, Kambu.
- Varför frågar du det? - Varför förhandlar du
fortfarande med dem?
Till och med nu, när vi vet
att de vill samma sak som portugiserna.
Portugiserna är vår största fiende.
Och holländarna är vår bästa chans att besegra dem!
Att få se Funji igen!
Holländarna behöver oss.
Det ger oss ett övertag.
Utan övertag finns inget hopp.
Våra bästa
kommer fortsätta att tas från oss.
Minns du en tid...
...då du inte behövde sova med ett öga öppet?
Nej.
Vi måste göra allt som krävs
för att kämpa en dag till.
Om holländarna går med på att strida med oss
och erkänner mig som en jämlike,
kan vi tillsammans befria landet från portugiserna.
Då kan de inte ignorera mig.
Njinga fortsätter sina attacker mot portugiserna.
Hon har stor inverkan på den transatlantiska slavhandeln.
När den nådde sin höjdpunkt
exporterade portugiserna
10 000 till 13 000 förslavade individer varje år,
men nu sjunker den nästan till noll.
Slutligen blir den portugisiska kungen så arg
över pengarna han förlorar
att han skickar en ny guvernör.
Han heter Souto-Maior.
Han samlar en stor styrka 1646,
den största som Njinga nånsin har mött.
Portugiserna beger sig till Njingas krigsläger
i Dembosregionen.
Det kommer fler!
De omringar oss!
Retirera till skogen! Nu!
Njinga måste fly och lämna kvar
en stor del av sitt folk, inklusive systern Kambu.
Så här träder man inte in i ett kungligt hem.
Hur vågar du?
Snälla! Jag...
Nej!
När portugiserna får reda på att Funji spionerade
blir de verkligen arga.
De bestämmer sig för att visa Njinga:
"Du kommer inte att vinna.
Vi ska krossa dig."
Njingas arméer rör sig igen
när nyheten om bortförandet av Kambu och mordet på Funji når dem.
Hur kan vi ta farväl utan en kropp?
Kan hon ens komma tillbaka utan en kropp?
Hon är en förmoder nu.
En till ande...
...från en kunglig, modig krigare vakar över oss.
Fatta mod.
Inget händer som inte är gudarnas vilja, Njinga.
Tänk om de gör samma sak med Kambu?
Jag kan inte förlora henne också.
Jag kan inte.
Jag vet...
...att det gör ont.
Jag kan inte förlora henne också.
Det är hennes lillasyster
som hon har ansvarat för att skydda hela deras liv.
Jag kan tänka mig att hon känner stor skuld
inför sin oförmåga att skydda henne.
Vaka över oss, Funji.
Din uppoffring ska inte vara förgäves.
Nu när Funji är död
behöver Njinga holländarna mer än nånsin för att rädda Kambu.
De måste skriva på fördraget.
Portugiserna håller Kambu fången i Massangano-fortet.
Njinga har inte eldkraft nog att försöka rädda henne ensam.
Jag vill ha Massangano-fortet,
alltså holländska soldater, ammunition och vapen.
Varför är fortet så viktigt för dig?
Varför är fortet så viktigt?
Massangano är portugisernas sista fäste,
om inte deras starkaste.
Det är så strategiskt viktigt att om det faller i dag
är det slut med portugiserna. De sjunger på sista versen.
Varför är det så viktigt för mig? Nej.
Det borde vara av yttersta vikt för dig också, eller hur?
Ja, jag förstår.
Men ett sånt här fördrag med en...
Kvinnlig kung av Ndongo.
Det är komplicerat.
Det har aldrig gjorts.
Jag vet inte om det är möjligt.
Det är inte omöjligt.
Om det vore möjligt, jag lovar inget,
men om det vore det...
...skulle priset självklart vara högt.
Hur högt?
Vi vill ha fler slavar.
Vad var det jag sa?
Ormar. Allihop.
Ni har redan tagit ett oräkneligt antal av mitt folk.
Vi vill ha tillgång till portugisiska slavmarknader
utan portugisisk inblandning.
Holländarna vill att Njinga ska låta dem exploatera
Portugals slavsystem från handelsvägar till marknader.
Hon har visat att hon lätt kan stänga dem.
Nu behöver de hennes samarbete.
Jag vill ha det skriftligt,
vilket betyder att du officiellt erkänner min position...
...som oberoende och legitim härskare över Ndongo och Matamba.
Din kungliga jämlike och partner...
...i kampen mot portugiserna och i det här landet.
Som jag sa
är det mycket begärt.
För att matcha ditt höga pris...
...som du sa.
Njinga skriver på ett fördrag med holländarna.
Hon ger dem hälften av alla krigsfångar,
som de kan förslava och använda på sina plantager.
I gengäld stöttar holländarna Njinga,
både militärt och politiskt.
Det är en kompromiss.
Hur skyddar man folk i en tid av ständigt närvarande slaveri,
där slavarbete finns överallt?
Koloniseringens våld skapar antingen förslavade människor
eller människor som kan göra motstånd genom sina allianser
med europeiska slavhandelsmakter.
Med hjälp av holländska soldater
börjar Njinga planera ett anfall mot fortet för att rädda Kambu.
Två veckor senare är de en dag från att slå till.
Länge leve vår drottning.
Lev länge. Vad gör du här?
Ursäktar du oss?
De skickade en stor trupp från Lissabon för att slåss mot holländarna,
så våra vänner behöver sina soldater.
Vad menar du?
Även de här?
Varenda en av dem för att försvara Luanda.
Kan det inte vänta?
Vi är bokstavligen en dag från att inta fortet
och befria Kambu...
De kan inte göra så här!
Det finns inget annat val.
Av allt att döma
landstiger för många portugiser i Luanda.
Nej.
Kalla på Nganga.
Förfäderna måste ha ett annat sätt.
Vi kan inte komma så nära igen bara för att ge upp.
Hon är för långt borta. Vi hinner inte kalla på henne.
Säg åt dem att ge mig en dag till.
Bara en till.
Jag kommer personligen
med våra soldater och deras för att slåss.
Men vi lovade att hjälpa dem.
Ja. Men inte i dag.
I morgon.
Jag tror inte att de klarar sig tills i morgon, min drottning.
Om de förlorar Luanda
är allt vi har uppnått i dag förlorat!
De behöver sina soldater nu.
Vi måste välja.
Säg åt trupperna att röra på sig.
Men så fort det här är över...
...återvänder vi som utlovat för att rädda Kambu.
När Njinga kommer till Luanda
ser hon de sista holländska skeppen försvinna vid horisonten.
Portugiserna kontrollerar staden igen.
Holländarnas svek är förödande för Njinga.
Hon inser att utan deras militära stöd
blir det mycket svårare att besegra portugiserna.
Att slåss är inte problemet med eller utan holländarna.
Jag är fortfarande en nagel i ögat på dem och vi har ännu inte Kambu.
De verkar vara fast beslutna att hålla fast vid henne.
Så vi fortsätter att kämpa tills de inte har nåt val.
Du är lika stark som dagen du intog tronen.
Men jag är inte odödlig.
Inte Kambu heller.
Hon måste ersätta mig när jag är borta.
De gömde sig i kapellet.
Jag känner dig, eller hur?
Vad gjorde du i Wandu, gamla vän?
Vän?
Är du med jesuiterna nu?
De är inte jesuiter. De är med kapucinerna.
Vad är skillnaden? Alla tjänar portugiserna.
Vi är inte vänner med portugiserna. De lyder under Rom.
- Rom? - Inte Lissabon.
Under påven.
Alla katoliker lyder under påven.
Även kungen av Portugal.
Jag har inte glömt allt du lärde mig på mitt dop.
Prisa Gud för det, drottning Njinga.
Alla katoliker måste lyda under påven.
Varför halshugger vi inte påven istället för dig?
Du är ju bara ormens svans,
och han är huvudet.
Njinga Mona, sluta skrämma våra gäster.
Det blir inga halshuggningar i dag.
Gör det bekvämt för våra gäster.
Nu.
Vad?
Vi kanske har jagat svansen för länge.
För en gångs skull tror jag att Njinga Mona har rätt.
I dessa svåra tider behöver jag din hjälp och vägledning.
Amen.
Jag hoppas att jag inte stör, gamla vän.
Nej, det gör du inte.
När jag ser dig...
...påminns jag om mitt dop för många månar sen.
En välsignad, minnesvärd dag.
Det var mest affärer.
Jag skojar.
Det var minnesvärt.
Jag ska gå rakt på sak.
Påven måste erkänna mig som Ndongos rättmätiga härskare.
Om han erkänner mig
måste portugiserna också göra det.
Att göra nåt annat vore att inte lyda påven.
Det går inte.
Jag behöver din och dina kapuciners hjälp
för att få hans bekräftelse.
- Det är inte så enkelt. - Jag vet.
Hur gör vi det möjligt?
Bevis på konvertering.
Inte bara du.
Hela Ndongo.
- Era seder... - Och vår kultur.
Jag behöver påven...
...och jag behöver din hjälp att få honom på min sida.
Kan du
och dina kapucinvänner hjälpa mig?
Fader Zelotes går med på att hjälpa henne.
Njinga börjar skicka brev till påven.
Hon säger att hon är villig att återvända till kristendomen.
Hon ber även missionärer att komma
och döpa hennes folk. Hon introducerade kristendomen
i sitt kungarike.
Medan hon väntar på svar från påven
utnyttjar portugiserna Njingas desperata behov
att få tillbaka Kambu.
De skickar ett religiöst sändebud för att förhandla.
Portugiserna kräver att du slutar med dina krigsmetoder
om du vill se din syster igen.
"Krigsmetoder."
Ska du säga.
Allt jag ber om
är att du återlämnar min syster,
min rättmätiga efterträdare,
och lämnar oss ifred.
Då skulle det inte bli några fler krig.
Vi måste få ett slut på era hedniska seder.
Vi behöver bevis på din konvertering till kristendomen.
Ditt folks konvertering också.
Hur vågar du?
Låt honom prata klart.
Och...
Och vad?
Guvernör Chichorro kräver också 200 slavar
som ett bevis på välvilja.
Katolska kyrkan är högst delaktig i slavhandeln.
Jag tror inte att vi har haft
nyanserade samtal om hur stor
kyrkans roll är inom slavhandeln
och hur mycket slavhandeln bygger upp den katolska kyrkan.
Bara så att jag förstår.
Du ber oss...
...att vända våra förfäder ryggen,
avsäga oss vår kultur,
som vi har känt till sen födseln,
och för vad?
En gud...
...vars namn vi inte kan uttala,
vars språk vi inte kan tala?
Och utöver allt det,
begär du
200 slavar utöver de tusentals...
...tusentals...
...som ni redan har tagit?
Är det allt?
Räcker det?
Din Kristus talar om kärlek och medkänsla.
Var är din?
Jag ger inte 200 slavar till.
Jag...
Vi har gett tillräckligt.
För att få tillbaka Kambu går Njinga med på några av villkoren,
men hon vägrar gå med på kravet på 200 slavar
och förnekar dem alltså
nästan en halv miljon dollar i dagens penningvärde.
MATAMBA, TVÅ ÅR SENARE
För att övertyga påven att erkänna henne
har Njinga byggt kyrkor över hela riket
och organiserat massdop av sitt folk.
Var är hon?
Med vissa av villkoren uppfyllda
släpper portugiserna hennes syster Kambu,
men påven har ännu inte erkänt henne som en suverän kristen monark.
Där är hon.
Kambu!
Tack, mina förfäder.
Se på dig.
Min lillasyster.
Vem kallar du liten?
- Kambu! - Kambu!
Tack.
Ongoyo dansar bra.
Jag önskar att Funji kunde se det här.
Far också.
De ser.
Våra förfäder går alltid med oss.
Jag vet att det inte var lätt
att tillåta alla dessa...
...katolska seder bland vårt folk.
För att övertyga påven.
För att säkra freden.
För att säkra tronföljden...
...och vårt folks framtid.
Jag gjorde inget som förfäderna inte vägledde mig till.
Och jag gjorde det inte för nån vit man,
hur mäktig han än tror att han är.
Jag vet.
Jag kommer inte alltid att vara här.
Säg inte så, Njinga.
När jag är borta...
...minns allt som krävdes för att komma hit.
Sträva efter att skydda det.
Om jag inte räcker till då?
Så länge vi går med förfäderna
räcker vi alltid till.
Vi är aldrig ensamma.
FEM ÅR SENARE
Njinga jagar påven
med brev efter brev i flera år.
Till slut får hon ett brev som avgör saken,
som erkänner att de är en afrikansk kristen stat
och att portugiserna måste erkänna dem.
Jag tror att det råder fred.
Slutligen fred.
Även för de största krigarna
kommer en dag då de måste lägga ner vapnen,
antingen på slagfältet, vid en krigares ärofyllda död,
eller i hennes fall, på tronen,
där hon kommer att dö.
I slutet av Njingas liv
har slavhandeln exploderat.
Det finns knappt ett enda land,
väldigt få länder, som inte är inblandade i slavhandeln,
som inte plundrar den afrikanska kontinenten
på miljontals förslavade afrikaner.
Hon kan inte kämpa emot det. Hon kan inte slåss mot hela världen.
Njinga var den enda afrikanska ledaren som erkändes
av europeiska härskare som kvinnlig kung.
Njinga var rikets moder,
men hon älskade sitt land
och gjorde stora uppoffringar.
Dessa uppoffringar säkerställde
hennes rikes självständighet
medan resten av Afrika slukades av imperialismen.
Våra historier måste berättas,
för oftast har de inte berättats av oss.
De har berättats av andra åt oss.
Som angolansk kvinna,
med koppling till arkiven,
hittade jag Njingas historia,
och det har aldrig lämnat mig.
Det är känslosamt.
Det är viktigt...
...och i Angola...
...i världen...
Njinga lever vidare.
Hon är en av de största kvinnliga krigarna
och kvinnliga ledarna som världen har skådat.
I slutet av Njingas liv
blev allt hon kämpat för verklighet.
Hon säkrade ett tryggt, självständigt kungarike för sitt folk.
Det kungliga ledet som hon offrade så mycket för att bevara levde vidare
genom hennes syster Kambu
och sen genom ytterligare tre kvinnliga kungar i Matamba.
Som i stora delar av Afrika,
tar europeiska styrkor till slut kontinenten i besittning.
Ndongo föll också i portugisernas händer och blev känt som Angola.
Som i de flesta jakthistorier som endast berättas av jägaren,
förminskades Njingas framgångar och hennes historia glömdes bort.
Men på 1960-talet
tog en ny generation angolaner, som kämpade för självständighet,
till sig Njinga som sin egen.
En symbol för motstånd, hopp och revolution.
En mäktig krigare och afrikansk drottning,
vars historia förtjänar att berättas.
SEX MILJONER SLAVAR EXPORTERADES ENBART FRÅN ANGOLA
MELLAN 1525 OCH 1866.
EFTER EN LÅNG KAMP FÖR FRIHET
UPPHÖRDE DEN PORTUGISISKA OCKUPATIONEN AV ANGOLA 1975.
Undertexter: Louise Arnesson