Работоргівля виснажує Західну Центральну Африку.
Тисячі відправляються на кораблях до чужих берегів.
Вони ніколи більше не побачать свій дім чи родину.
Нзінґа, королева Ндонго, а тепер Матамби,
боротиметься до останнього подиху, щоб захистити своє королівство.
Не дайте їм утекти!
Правильно. Не спиняйтеся.
Ваша черга тікати.
Але перемога не приносить миру.
Уже чотири роки португальці тримають її сестер у заручниках.
В обмін на їхню свободу
Нзінґа мусить дати португальцям доступ до невільницьких шляхів.
Вона відмовляється поступатися.
Здається, тобі добре ведеться без нас, сестро.
Камбу?
Камбу!
Він уповноважений губернатора.
Його послали зі мною із повідомленням для тебе.
Я повернув тобі твою сестру.
Тепер відкрий наші ринки рабів.
У вас ще є моя сестра Фундзі.
Поки її не звільнять,
ринків рабів не буде.
І миру не буде без моєї сестри.
Забирайся!
КОРОЛЕВИ АФРИКИ
НЗІНҐА
ФОРТ МАССАНГАНО
Отче Небесний...
Фундзі утримується в португальській фортеці
Форт Массангано.
ФОРТ МАССАНГАНО
Але навіть у полоні
вона проявляє себе цінним помічником Нзінґи.
Іди, моє дитя, і більше не гріши.
12-Й РІК ФУНДЗІ В ПОЛОНІ
Я маю покаятися.
Це дім Божий.
Дозволь їй сказати своє покаяння.
Швидше.
Пресвята Мати, молися за нас.
Пресвята Богородице...
молися за нас.
Пресвята Мати Христова...
молися за нас.
Фундзі фактично шпигує для Нзінґи.
Вона залишає записки в каплиці,
які через мережу посланців
передаються її сестрі.
ВІЙСЬКОВИЙ ТАБІР НЗІНҐИ
Фундзі підтвердила те, що ми підозрювали.
У португальців великі проблеми.
Вони програли Луанду голландцям.
Це може бути добре для нас.
Або ні.
Воїн імбангали, Нзінґа Мона, є генералом і довіреною особою королеви.
Його ім’я означає «Син Нзінґи»,
яким вона його бачить.
Ворог мого ворога може бути моїм другом.
Треба хоча б простягнути руку.
Подивитися, чи є можливість укласти союз.
Якщо предки того захочуть, я скористаюся голландцями,
щоб нарешті поставити португальців на коліна.
У 1641 році приходять голландці.
Наразі вони справді є великими гравцями в Атлантиці.
БРАЗИЛІЯ, ПІВДЕННА АТЛАНТИКА, НДОНГО
Португальці мали монополію на африканську работоргівлю
понад століття.
Але тепер Франція, Британія, Нідерланди долучилися до гри
і вони хочуть свою частку.
Тут отримують такі прибутки, що неможливо уявити за сучасними мірками.
Лише економіка рабських плантацій
управляє статками королівств по всій Європі.
Усі їдуть до Африки
по суті, щоб здобувати чорне золото, тобто людей,
щоб побудувати Америку та інші економіки з безкоштовною робочою силою.
І?
Вони привели нових іноземців, щоб воювати разом із нами чи...
нам досі спати впівока?
Тільки якщо жінка спала з двома чоловіками,
вона знатиме, кому віддає перевагу.
Коли танцюєш із суперником...
не закривай очі.
Мусиш зустрітися з цими людьми з місця влади...
і авторитету.
На моєму троні.
Як король-жінка.
Так.
Тоді вирішено.
Нехай ці нові іноземці не сумніваються в тому, хто я.
Лідер, якого вони не сміють ігнорувати.
МАТАМБА
Впустіть їх.
Це важливий поворотний момент, частково
тому, що Нзінґа визнає,
що суперництво між європейцями може бути для неї політично вигідним.
Прошу, сідайте.
Ми чули, що ви захопили Луанду.
Вітаю.
Дякую.
Можливо, трохи вина, з яким ви любите святкувати.
Королева надто добра.
Можливо пізніше.
Після того, як ми обговоримо справи.
Після роботи.
Голландці справді дуже мудрі.
Отже, ви підкорили Луанду.
Що далі для вашої грізної армії?
-Що ви маєте на увазі? -Нашого спільного ворога,
португальців?
Наскільки сильно хочете, щоб вони пішли?
Ми чули казки про велику Нзінґу,
з якою португальці ніколи не знали ні дружби, ні миру.
Ця земля ніколи не знала ні дружби, ні миру
відтоді, як сюди ступила нога португальців.
Ми з народження рятуємося від вимирання.
Тому я хочу, щоб вони пішли.
Тоді ми хочемо те саме.
Більш-менш.
«Більш-менш».
Я хочу сказати, що ми тут через торгівлю,
але всі знають, що Нзінґа відважно відрізала доступ португальцям...
Скажімо, до цих...
важливих торгових шляхів до ключових ринків.
Невільничих ринків.
Я теж чула про ваше завоювання португальських плантацій
від Америки до Золотого узбережжя.
Земля кричить
від зігнутих спин нашого народу, що оре.
Я права?
Королева добре поінформована.
Щоб я навіть подумала про те, що ви хочете...
Спочатку мені потрібно отримати те, що хочу.
Я надто часто домовлялася з португальцями.
Обіцянки, клятви, порушені, нікчемні...
Ми не португальці.
І все ж ви маєте ту саму невгамовну спрагу до рабів.
Що вам потрібно?
Солдати і зброя. І передусім...
визнання.
Що якби я погодилася працювати з вами,
ви б мене визнали як жінку-короля королівської сім’ї.
А не ваша піддану.
Але, мабуть, забагато роботи...
на сьогодні.
Можливо, трохи вина зараз.
Так?
Нзінґа ніколи не вагається у своїй зневазі до португальців,
і голландці — це зручний спосіб оскаржити їхню владу.
Голландці не такі, як португальці,
тому що вони не хочуть завойовувати її королівство Ндонго.
Ти дійсно плануєш дати голландцям доступ на невільничі ринки?
Мені потрібно з ними домовитися.
Я знаю, що побачила дорогою сюди.
Цілі села порожні.
Спустошені португальцями.
Жодної живої душі.
Ніби там бродять лише злі духи.
Це те, що станеться з нами всіма?
Звичайно, ні, Камбу.
-Чому ти мене про це питаєш? -Тоді чому
ти все одно домовляєшся з ними?
Навіть зараз, коли ми знаємо без сумніву,
що вони хочуть того ж, що й португальці.
Тому що португальці — все ще наш найбільший ворог!
І голландці — наш найкращий шанс здолати їх!
І коли-небудь знову побачити Фундзі!
Ми потрібні голландцям.
Це дає нам важіль впливу.
А без важеля немає надії.
Наших найкращих людей...
й далі забиратимуть з нашої землі.
Можеш згадати час...
коли тобі не доводилося спати впівока?
Ні.
Ми повинні зробити все, що потрібно...
щоб жити й боротися ще один день.
Якщо голландці погодяться воювати разом із нами
й можуть визнати мене рівною,
тоді разом ми зможемо очистити землю від португальців.
Тоді вони не зможуть мене ігнорувати.
Нзінґа продовжує свої атаки на португальців.
Вона має величезний вплив про трансатлантичну работоргівлю.
У той час, як колись на піку
португальці експортували
приблизно від 10 000 до 13 000 поневолених щорічно,
ці обсяги падають майже до нуля.
І португальський король настільки лютує
через втрату грошей,
що шле нового губернатора розібратися з нею.
Його звуть Суто-Майор.
У 1646 році він збирає величезну силу,
найбільшу, з якою коли-небудь стикалася Нзінґа.
Португальці рушають до військового табору Нзінґи
в районі Дембос.
ЛУАНДА, ДЕМБОС, КУНСІ
Їх ще більше, моя королево!
Вони нас оточують!
Відступайте до лісу! Уперед!
Нзінґа змушена тікати й залишити
багатьох своїх людей, у тому числі сестру Камбу.
ДЕМБОС КІЛОМБО
Так не входять у королівський дім.
Як ви смієте?
Прошу! Я...
Ні!
Коли португальці дізнаються що Фундзі весь час шпигувала,
вони справді розлючуються.
Тож вони вирішують по-справжньому показати Нзінзі,
мовляв «ти не виграєш цю війну.
Ми тебе розчавимо».
Армія Нзінґи знову в бігах,
коли вони дізнаються про викрадення Камбу та вбивство Фундзі.
ДЕМБОС, КУНСІ
Як ми можемо попрощатися без тіла?
Чи зможе вона повернутися без тіла?
Тепер вона предок.
У нас ще один дух...
відважного воїна королівської крові, що спостерігає за нами.
Не сумнівайся.
Нічого не відбувається без волі богів, Нзінґо.
А якщо вони зроблять те саме з Камбу?
Я не можу втратити ще її. Не можу.
Не можу.
Я знаю...
що це болить.
Я теж не можу втратити її.
Це її маленька сестра,
за яку вона відповідала, захищаючи її життя.
Уявляю, що вона відчуває велику провину
через неспроможність убезпечити й захистити її.
Слідкуй за нами, Фундзі.
Твоя жертва не буде марною.
Через смерть Фундзі
Нзінґа потребує голландців більше, ніж будь-коли, щоб урятувати Камбу,
і тепер їм потрібно підписати договір.
Португальці тримають Камбу у форті Массангано.
Нзінґа не має вогневої міці, щоб спробувати врятувати її самотужки.
У рамках договору я хочу форт Массангано,
тобто мені потрібні голландські солдати, боєприпаси і зброя.
Чому ця фортеця така важлива для вас?
Чому ця фортеця така важлива?
Массангано є останньою твердинею португальців,
якщо не їхньою найсильнішою.
Насправді вона є настільки стратегічно важливою, що якби впала сьогодні,
з португальцями було б покінчено, вони б конали.
Чому це так важливо для мене? О ні, пане.
Це має бути надзвичайно важливим для вас теж, чи не так?
Так, зрозуміло.
Але все-таки такий договір із...
королем-жінкою Ндонго.
Скажімо так, це складно, еге ж?
Так ніколи не робилося.
Вибачте, але я не впевнений, що це можливо.
Тобто це не є неможливим.
Тобто якби це було можливо, я нічого не обіцяю,
але якби було...
Ясна річ, ціна буде високою.
Наскільки високою?
Ми хочемо більше рабів.
Що я тобі казала?
Змії. Усі вони.
Ви вже забрали незліченну кількість мого народу.
Нам потрібен доступ до португальських невільничих ринків
без втручання Португалії.
Голландці хочуть, щоб Нзінґа дозволила їм експлуатувати
португальську систему работоргівлі — від торгових шляхів до ринку.
Вона показала, що може легко їх закрити.
Тож тепер їм потрібна її співпраця.
Я хочу письмової угоди,
що означає офіційне визнання моєї посади...
як незалежної і законної правительки Ндонго й Матамби.
Рівної вам правительки й партнерки...
у боротьбі проти португальців і на цій землі.
Як я вже сказав,
це велике прохання.
Щоб відповідати вашій високій ціні...
як ви сказали.
Нзінґа підписує офіційний договір із голландцями.
Вона погоджується віддати їм половину усіх полонених на війні,
яких вони потім можуть поневолити й використовувати на своїх плантаціях.
В обмін на це голландці погоджуються підтримати Нзінґу
як у військових, так і в політичних питаннях.
Це компроміс.
Як захистити людей в епоху всюдисущого рабства,
де скрізь рабство й поневолення?
Там, де насильство колонізації породжує або поневолених людей,
або тих, хто здатен успішно протистояти завдяки союзам
із європейськими державами-поневолювачами.
Нзінґа за допомогою голландських солдатів
починає планувати штурм форту Массангано, щоб урятувати Камбу.
Через два тижні залишився один день ходу до фортеці.
Хай живе наша королева.
Хай живе. Що привело тебе сюди?
Даруйте нам.
Велике військо надіслано з Лісабона, щоб битися з голландцями,
і наші голландські друзі потребують своїх солдатів.
Що ти маєш на увазі?
Навіть цих, які тут?
До останнього з них, щоб захищати Луанду.
Хіба не можна почекати?
Ми буквально за один день від взяття форту
і звільнення Камбу, вони...
Не можуть це зробити!
Не думаю, що є інший вибір.
Судячи з усього,
занадто багато португальців висадилося в Луанді.
Ні.
Виклич Нгангу.
У предків має бути інший вихід.
Ми не можемо знову підійти так близько, щоби просто відступити.
Вона надто далеко. Немає часу її викликати.
Тоді скажи їм, щоб дали мені ще один день.
Ще один.
І я особисто піду
з нашими і їхніми солдатами на боротьбу.
Але ми обіцяли їм допомогти.
Так. Але не сьогодні.
Завтра.
Не думаю, що вони мають час до завтра, моя королево.
Якщо вони програють Луанду,
тоді все досягнуте нами на сьогодні буде втрачене!
Їм зараз потрібні солдати.
Ми повинні вибрати.
Скажи військам відійти.
Але щойно це закінчиться...
ми повернемося, як і обіцяли, щоб урятувати Камбу.
Коли Нзінґа нарешті повертається до Луанди,
вона бачить останні голландські кораблі, що зникають за обрієм.
Португальці знову контролюють місто.
Голландці підводять Нзінґу — і це жахливо для неї.
Вона усвідомлює, що без їхньої військової підтримки,
їй буде набагато важче перемогти португальців.
МАТАМБА
Питання не в тому, чи битися з голландцями, чи без них.
Я досі надокучаю їм, а втім, Камбу все ще не з нами.
Ніби вони налаштовані тримати її, що б ми не робили.
Тож ми боротимемося далі, поки вони не матимуть вибору.
Ти така ж сильна, як того дня, коли зайняла трон.
Що ж, я ще не безсмертна,
і Камбу також.
І вона мені потрібна, щоб замінити мене після смерті.
Ми знайшли їх. Вони ховалися в каплиці.
Я тебе знаю, чи не так?
Що ти робив у Ванду, старий друже?
Друже?
Ти зараз із єзуїтами?
Вони не єзуїти. Вони з капуцинами.
Яка різниця? Усі вони служать португальцям.
У нас немає друзів із португальцями. Вони підзвітні Риму.
-Риму? -Не Лісабону.
Так. Папі.
Усі католики підзвітні Папі.
Навіть король Португалії.
Бачиш, я не все забула з того, чого ти навчав мене під час хрещення.
Слава Богу, ти не забула, королево Нзінґо.
Дійсно, всі католики повинні звітувати Папі.
Тоді чому б нам не обезголовити Папу замість тебе?
Оскільки ти, очевидно, є просто хвостом змії,
тоді він — голова.
Нзінґо Мона, годі лякати наших гостей.
Сьогодні не буде страт.
Подбайте про наших гостей.
Негайно.
Що?
Можливо, ми ганялися за хвостом занадто довго.
На цей раз, думаю, що Нзінґа Мона правий.
У ці важкі часи потребую твоєї допомоги, твоїх настанов.
Амінь.
Сподіваюся, я не потурбувала тебе, друже.
Зовсім ні.
Зустріч із тобою...
нагадує мені хрещення багато місяців тому.
Це був благословенний, незабутній день.
Загалом це було для діла.
Жартую.
Це справді було незабутньо.
Перейду відразу до справи.
Мені потрібно, щоб Папа визнав мене законним правителем Ндонго.
Якщо він мене визнає,
португальцям доведеться зробити те саме.
У протилежному випадку це б означало непокору Папі.
На що вони не підуть.
Мені потрібна твоя допомога й допомога твоїх друзів-капуцинів,
щоб отримати його схвалення.
-Це не так просто. -Знаю.
Як нам це зробити?
Доказ навернення.
Не тільки твого.
Усього Ндонго.
-Ваші звичаї... -І наша культура.
Мені потрібен Папа.
І мені потрібна твоя допомога, щоб залучити його на свій бік.
Ти...
і твої друзі-капуцини допоможуть мені?
Отець Зелот погоджується їй допомогти.
Тож Нзінґа починає надсилати листи до Папи.
Вона каже, що готова повернутися до християнства.
І вона також просить, щоби приїздили люди, місіонери
і хрестили її народ, і вона запровадила християнство
у своєму королівстві.
Поки вона чекає на відповідь від Папи,
португальці використовують відчайдушну потребу Нзінґи
повернути свою сестру Камбу.
Вони шлють релігійного посланця домовитися про її звільнення.
Португальці вимагають щоб ти припинила свої військові дії,
якщо хочеш знову побачити свою сестру.
«Військові дії».
Хто б казав.
Усе, що я прошу...
щоб ви повернули мою сестру,
мою законну наступницю,
і дали нам спокій.
Якби ви зробили це, війни більше не було б.
Нам потрібно покласти край вашим язичницьким звичаям.
Нам потрібні повні докази твого навернення до християнства.
І повне навернення твого народу.
Як ти смієш?
Нехай закінчить.
І...
І що?
Губернатор Чічорро також вимагає 200 рабів
як данину доброї волі.
Католицька церква є великим співучасником работоргівлі.
Не думаю, що ми в курсі
всіх тонкощів розмов про те, наскільки велику роль
відіграє церква в работоргівлі
і скільки коштів із работоргівлі йде на розбудову католицької церкви.
Щоб було зрозуміло.
Ви просите нас...
відвернутися від наших предків,
відкинути нашу культуру,
те, що ми знаємо від народження,
і заради чого?
Бога...
ім’я якого ми не можемо вимовити,
мовою якого ми не можемо говорити?
І крім усього цього
ви просите...
ще 200 рабів на додачу до тисяч...
тисяч...
яких ви вже забрали?
Це так?
Чи буде цього достатньо?
Ваш Христос говорить про любов і співчуття.
Де ваше?
Я не дам ще 200 рабів.
Я...
Ми дали достатньо.
Щоб повернути Камбу, Нзінґа погоджується на деякі умови португальців,
але вона відмовляється задовольнити їхню вимогу щодо 200 рабів,
що схоже на відмову їм
у розмірі майже пів мільйона доларів на сьогодні.
МАТАМБА 2 РОКИ ПОТОМУ
Щоб переконати Папу визнати її,
Нзінґа будує церкви по всьому королівстві
і організовує масові хрещення свого народу.
Де вона?
За узгодженими умовами,
португальці звільняють її сестру Камбу,
але Папа досі не визнав її суверенним християнським монархом.
Ось вона.
Камбу!
Дякую вам, мої предки.
Поглянь на себе.
Моя маленька сестро.
Це хто тут маленька?
-Камбу! -Камбу!
Дякую.
Онгойо чудово танцює.
Я б хотіла, щоб Фундзі була тут і бачила це.
І батько.
Вони тут.
Наші предки завжди супроводжують нас.
Я знаю, що це було нелегко...
запровадити всі ці...
католицькі звичаї серед нашого народу.
Щоб переконати Папу.
Щоб забезпечити мир.
Щоб забезпечити твою наступність...
і майбутнє нашого народу.
Я нічого не робила без настанови предків.
І я точно цього не робила для жодного білого,
яким би могутнім він себе не вважав.
Знаю.
Тому що я не завжди буду тут.
Не кажи так, Нзінґо.
Коли мене не стане...
згадай усе, що потрібно було, щоб потрапити сюди.
Прагни це захистити.
А якщо мені забракне сил?
Поки нас супроводжують предки,
наших сил завжди більш ніж достатньо.
Ми ніколи не самотні.
ЧЕРЕЗ 5 РОКІВ
Нзінґа переслідує Папу,
надсилаючи листи роками, ціле десятиліття.
Поки вона нарешті не отримує листа, що скріплює угоду для неї,
визнаючи їх фактично афрохристиянською державою.
І португальці мусять їх визнати.
Я вірю, що це мир.
Нарешті мир.
Тому що навіть у найбільших воїнів
є день, коли вони повинні скласти зброю, —
або на полі бою, що є славною смертю воїна,
або в її випадку, на троні,
де вона помре.
Коли життя Нзінґи добігало свого кінця,
вибухнула работоргівля.
По суті не лишилося країн,
тобто є дуже мало країн, які не займаються работоргівлею,
які не грабують африканський континент
і не полонять мільйони африканців.
Вона не може проти цього боротися. Не може воювати проти всього світу.
Нзінґа була єдиним африканським лідером, визнаним
європейськими правителями при владі як король-жінка.
Нзінґа була матір’ю нації.
Вона любила свою країну
і заради цього вона пішла на великі жертви.
Але ці жертви забезпечили
незалежність її королівства,
тоді як решту Африки проковтнув імперіалізм.
Наші історії ще треба розповісти,
тому що більшість часу ми про них мовчали.
Їх розказали інші замість нас.
Як ангольська жінка,
яка має доступ до архівів,
я знайшла історію Нзінґи,
і дотепер вона ніколи не полишала мене.
Вона емоційна.
Вона важлива...
і в Анголі...
й у світі.
Нзінґа продовжує жити.
Я вважаю її, мабуть, однією з найбільших жінок-воїнів
і лідерок, яких знав цей світ.
До кінця життя Нзінґи
втілилося все, за що вона боролася.
Вона подбала про безпеку незалежного королівства для свого народу.
Королівський рід, заради якого вона стільки пожертвувала, був збережений
спочатку в особі її сестри Камбу,
а потім ще трьох жінок-королів, що продовжили правити в Матамбі.
Як у випадку більшості країн Африки,
європейські сили зрештою захоплюють континент.
Ндонго теж потрапило під владу Португалії і стало відомим як Ангола.
І як більшість історії, розказаних переможцями,
велич Нзінґи була применшена, її історія похована.
Тоді в 1960-х роках
нове покоління ангольців, що боролися за незалежність,
повернули собі Нзінґу,
як символ опору, надії, революціонера.
Могутній воїн і африканська королева,
історія якої заслуговує на те, щоб бути почутою.
ШІСТЬ МІЛЬЙОНІВ ПОНЕВОЛЕНИХ БУЛИ ВИВЕЗЕНІ ЛИШЕ З АНГОЛИ
МІЖ 1525 ТА 1866 РОКАМИ
ПІСЛЯ ДОВГОЇ БОРОТЬБИ ЗА СВОБОДУ
ПОРТУГАЛЬСЬКА ОКУПАЦІЯ АНГОЛИ НАРЕШТІ ЗАВЕРШИЛАСЯ В 1975 РОЦІ.
Переклад субтитрів: Ірина Ільїна