Tam je široka vrzel.
Zdi se edina pot, nadaljujmo.
Si dobro?
Saj bo. Ne more biti enostavno.
Dobro.
Ena … –Previdno. –… dva, tri.
Si v redu? Dobro.
Mojbog. –Nikoli bolje.
Sranje! –V redu si. Si v redu, ne?
Ne. –Naredila si že kaj precej bolj grozljivega.
Spomni se A. J. Hacketta, Snake Dikea.
Neumnega tekmovanja v petju.
Zaboga, poročila si se s to ubogo paro, za božjo voljo.
Ja? Okej. –V redu.
En, dva, tri.
Pridi! Ujel sem te.
To je moja punca.
Fuj, nagravžno. Najemita si sobo.
Prihaja Ethan Hunt.
Previdno, H., okoli komolca je ohlapno kamenje.
Skrbita za svoje vrvi, pesjana. V redu sem.
Poskusita slediti.
Imaš pavzo, frajer?
Hunter, važička.
Dan!
Drži se, Dan! Počakaj, prihajam. Dan, si v redu?
Drži se, prihajam dol.
Daj, daj. Ne morem doseči.
Mojbog. –Okej, Becky, Becky.
Rabim samo malo več vrvi, se odvežeš? Si zavarovana?
Se držiš? –Ja, privezana sem.
Odveži malo, da se bom lahko zavihtel na skalo.
V redu. –Mislim, da lahko dosežem.
Pripravljen?
Lahko dosežeš? –Samo, samo sekundo.
Mislim, da mi bo uspelo.
Počakaj Dan, skoraj sem že tam.
Rabim samo malo več zagona. –Dobro.
Ne!
Dan!
DrSi predstavlja PADEC
51 TEDNOV KASNEJE
Hej, tukaj Becky in Dan, pustite sporočilo.
Živjo, Becky, jaz sem.
Skušal sem te potolažiti na vse možne načine.
Ampak jaz … Ne morem ti pomagati, če ne dvigneš slušalke.
Ljubica, skrbi me zate.
Takoj, ko me nehaš sovražiti, sem tukaj.
UPEPELJENI OSTANKI
DAN
Hej, kaj je?
To je le glasovna pošta, dobili ste Dana.
Pustite sporočilo in odgovoril bom, ko bom lahko. Počakajte na pisk.
Hej.
Pogrešam te.
Oči, kaj? Me zasleduješ?
Ne, ne vem, kaj narediti, ker se ne oglašaš na telefon.
Dojemi.
Mislim, da to postaja že malce smešno. –Smešno?
Rekel si mi, naj ne bom strta zaradi njega, ker je bil kreten.
Ne, rekel sem, da morda ne sodi na ta piedestal,
ki si mu ga postavila.
Da ni bil mučenik, kot si ga ti predstavljaš.
Tako ti tolažiš svojo hčer?
Samo želim, da bi nadaljevala s svojim življenjem.
Nočem naprej, pogrešam ga.
Vsak dan pogrešam, kako me je pogledal.
Pogrešam kako sem se počutila ob njem.
Ljubica. –Nikar. –Kaj? Kaj boš naredila, Becky?
Zbežala stran od tebe. –Ne boš vozila. Nehaj. –Odjebi!
Ne boš tako govorila z mano!
Z mamo te nisva tako vzgojila.
Tako ne gre, da se opijaš in odrivaš tiste, ki te imajo radi.
Kar se ti je zgodilo, je grozno.
Vendar moraš spet začeti živeti.
Prav? Tam zunaj je velik svet, ki te potrebuje.
In če verjameš ali ne, jaz te potrebujem.
Naj te odpeljem domov.
Raje grem peš.
Naj te nekaj vprašam.
Če bi bile vloge zamenjane, če bi tisti dan ti padla,
misliš, da bi bil Dan tukaj sam,
se utapljal v pijači, žalosti, žaloval oz. karkoli je že to.
Ne bi.
In ti to prekleto dobro veš.
Prekleto, Becky, moraš poskusiti.
Ali veš, kaj rabim, oče?
Rabim mir pred tabo.
Prekleto.
DAN
Številka, ki ste jo poklicali, je bila ukinjena.
Ne.
Živjo. –Hej.
Videti si …
Grozno. –Ja, res prekleto grozno.
Pridi sem.
Torej, kaj te je privedlo nazaj? Si končno pripravljena počivati?
Počivala bom, ko bom mrtva.
Imam nekaj v načrtu in rabim partnerja v zločinu.
Poglej, tvoj oče me je klical pred nekaj tedni.
Ni vedel, na koga naj se obrne. In rekel je, da nisi dobro.
Tega ni imel pravice narediti. –Skrbi ga zate.
Eno leto bo že od tega, noče, da si sama.
Glej, edina stvar, ki me razjezi bolj kot Danov pepel v škatli,
na katerem se nabira prah,
je da moja najboljša prijateljica tiči tukaj z njim.
Torej, imam nekaj, kar bi ti rada predlagala.
Ne bo ti všeč, vendar skušaj ostati odprtega uma. Poglej.
TV stolp B–67.
Le šest ur vožnje je do tja.
Načrtovala sem ga preplezati ta vikend in zanima me, če bi se mi pridružila.
Bila bi pustolovščina, kot v starih časih.
In lahko bi raztresla Danov pepel z vrha.
Nisem še plezala odkar … –Razumem.
Toda če se ne soočiš s svojimi strahovi, te bo vedno strah.
Kaj je že Dan govoril? Ne umri, če hočeš živeti?
Ali nadaljuj z življenjem, tudi če umiraš?
Sranje, mislim, da sem zamočila.
Ne, žal mi je, Hunter, samo ne morem.
To je kot "ne", ne zmorem. Žal mi je.
Vse bo v redu. –Ne morem. –Hej, v redu je.
Je že dobro.
Dobro jutro, princesa.
Kaj je narobe?
Če te je strah smrti, se ne boj živeti.
To je govoril Dan.
Greva. Povzpniva se na tvoj trapasti stolp.
Mojbog, Becky, kako sem vesela.
Tega posnetka še nisem videla.
Sranje, res sem razturala. –Ja, super si.
To je Becky, ki jo rabiva za to potovanje.
Hudiča, poglej tvoj sijoč obraz.
Kdo je to na sliki s teboj? –Ne vem, to je že staro.
Kdo je? –Nihče, vrni mi moj … –Hunter ima fanta.
Nič ni, samo neki tip.
Oh, ta "neki tip" te je sigurno znal požgečkati.
OČE
Hej, kaj je, družba? Nevarna D, spet sem v ZDA!
#Superfaca.
V redu, v mojo obrambo,
morda se pred kamero obnašam kot koza, a je vredno.
Plačana sem za to sranje.
Dovolj je, da potujem, in saj me poznaš,
moram početi nevarna sranja, da mi še naprej teče kri.
Torej, morda bom imela tak nastop.
Samo pravim, če boš že YouTuberka,
zakaj ne bi bila taka kot si? Ker si neverjetna.
Naravna vaba na klike. –Ne.
To, kar počneva tukaj, je vaba za klike.
Oprostite?
Si lahko kje napolnim telefon? –Elektrika ni zastonj.
In veste, kje je TV stolp B–67? Ne najdeva ga na zemljevidu.
Ne potrebujeta zemljevida.
Vidita tisto luč tam zgoraj?
To je vajin stolp. –To je noro visoko.
Kaj je z lučjo, nisi rekla, da ni v uporabi?
Da ga lahko letala vidijo.
Veš, da je bil to nekoč najvišji objekt v ZDA?
Zdaj je samo stara relikvija. To zimo ga bodo podrli.
Becky?
Becky.
Kaj? –Daj mi tvoj polnilec za telefon.
Kaj delaš?
Zelo kul življenjski trik.
Zdaj bom le še poravnala zatiče z grlom v svetilki.
In …
Kdo je zdaj neumna YouTuberka?
Hej, draga.
Si dobro spala?
Ljubim te.
Ne boš rekel nazaj?
Saj ti govorim.
Ena, štiri, tri.
Ljubim te.
Greva, Becks, sonce je že gor.
Kaj je "El Capitan"?
Ne vem, ampak nekaj se dogaja, Sports Illustrated.
Joške za klike.
Oddajaš v živo?
Ne, bejba, zdaj bova snemali, objavili kasneje.
V redu, nočem biti notri.
Živjo, druščina! Nevarna D tukaj
in spoznati morate nekoga prav posebnega.
Pozdravi, Becky C.
Živjo.
Danes načrtujeva za vas nekaj popolnoma norega.
TV stolp B–67.
Ta korenjak je visok skoraj 610 m,
in vaši dekleti se bosta povzpeli na sam vrh.
Ampak ne skrbi, Becky C, saj si varna … –Pazi!
O, mater!
Ostaja še osem življenj.
VSTOP PREPOVEDAN SMRTNO NEVARNO
Sranje.
Videti je, da greva naprej peš. –Kako daleč? –Ne vem.
Kak kilometer in pol, mogoče tri.
UPEPELJENI OSTANKI
Prekleto, vroče je.
Ohladili se bova, ko bova v zraku.
Misliš, da je dovolj vode?
Preverjanje vode, pasov,
super hudega 4K drona.
Selfie palica, samo najnujnejše.
Hrana? –Ne, vrnili se bova pravočasno za kosilo.
Kristus.
Marička, veliki so.
Še vedno je živ.
Stran od njega!
Hej!
Stran. –Stran.
Ubožec.
Pizduni.
Preživetje najmočnejšega, kajne?
Tudi ti bi to naredila, če bi stradala.
Razdražljiva. –Hunter. –Kaj?
To je smešno.
Prekleto, 300 všečkov. –Hudo.
350.
Zanima me, koliko tvojih sledilcev je serijskih morilcev?
Porkadrek.
Od blizu je videti še večji, ne?
Čisto noro.
To je grozno.
Živjo, druščina, Nevarna D tu,
in midva sva pri vznožju velikanske, strah vzbujajoče,
četrte najvišje konstrukcije v ZDA.
Začenjava najino naporno pot
po 550 m dolgi lestvi znotraj jeklenega ogrodja.
In potem sledi vrtoglavi vzpon po zunanji lestvi
na 60 metrski drog.
Vaši dekleti bosta na odprtem.
In potem, za tem je prepad, rob, vrh sveta.
Hunter.
Žal mi je, ne morem.
Seveda lahko. –Ne, res ne morem, sem …
Odrevenela sem in tresem se.
Tukaj sem.
Zajemi sapo.
Ko je Dan umrl, sem se bala svoje lastne sence.
Ampak sem to prebrodila.
Premagala sem strah, prevzela sem nadzor.
Ne dovoli, da te ta strah prevzame.
Premagaj strah in mu zbrcaj rit.
Če ga lahko premagaš, lahko premagaš vse.
In ves čas bom ob tebi.
Veliko močnejša si, kot misliš, da si.
Torej utihni s tem sranjem in narediva to.
Bog, Hunter, tako sranje bi morala objavljati na Instagramu.
Pridi.
Prekleto, to je tako kul.
Porkadrek. Poglej to.
Prekleto, Hunter, prava rit si.
V kaj naju spravljaš? –Ne skrbi.
Med nama je 15 m vrvi, pripeti sva in vse je dobro.
V redu. Eno nogo naenkrat in povej, če moraš počivati.
Vidiš? Mala malica.
Seveda.
Super ti gre, pridi!
Si v redu?
Ne.
Super ti gre, pridi.
Hunter?
–Ja?
Lahko počivava za trenutek? Potrebujem pijačo. –Seveda.
Spone pomenijo, da sva na polovici poti.
Popoln kraj.
Bi rada vedela nekaj norega?
Kaj?
Na polovici poti sva, kar pomeni, da sva se povzpeli za okoli 300 m.
Tako sva se povzpeli na višino Eifflovega stolpa.
Prosim, ne govori tega sranja, Hunter.
Tam sta motel in restavracija.
Noro, videti je kot malo mesto igrač.
Opraviva to. –Ja.
Pridi, drži tempo.
To je to, Becky, čudovito ti gre.
Pridi.
Daj, Becky.
V redu.
Tukaj je konec notranje lestve.
Korak po korak, prav? Imaš to.
Naslednjih 60 m je zunanjih.
Ne bom lagala, malo noro bo,
ko bova na prostem, vendar brez panike.
Sranje.
Hunter?
Hunter? Hunter?
Becky, moraš priti gor, tako divje je.
Okej.
Hunter?
Tukaj, samo še približno 60 m. To je vse. –Ne morem.
Zmoreš.
Samo gor glej, samo gor.
Super ti gre. Zmogla boš.
V redu.
Okej.
Ja, razturaš.
Si v redu?
Ne pozabi, samo gor glej.
Kaj za vraga počneva?
Hej, nehaj razmišljati. –Kako?
Ne vem, misli na kaj drugega, zapoj si pesmico ali kaj takega.
Prav, prav.
Jaz že ne bi te izbrala.
V redu, Becks, tole bo videti malo slabše, kot je.
Kaj za vraga, Hunter? Pojdiva nazaj dol.
Becky, če ti pustim, da greš dol, zmaga strah.
In tega ne bom dovolila.
V redu je, Becks.
Dobro je.
Držim tvojo težo.
Hvala, prav.
Sezi z roko.
V redu, zdaj mirno plujeva do vrha. Imaš to.
Pravzaprav te res sovražim, Hunter.
Hej, ali ni ta lestev malo razrahljana?
Nehaj, kuzla, Hunter! –Oprosti.
Kaj je bilo to?
Pridi, še malo.
Daj no. –V redu.
Becky, ne boš verjela, prilesti moraš gor. –Prihajam.
Hunter.
Hej, zaupaj mi.
Prav, prav.
Becky.
Tukaj sem, o mojbog.
O mojbog.
Uspelo nama je, Becks. Vedela sem, da zmoreš.
Gremo!
Na vrhu prekletega sveta.
Ali želiš poskusiti?
Sranje, Hunter, nehaj.
Samo osredotoči se na dobro sliko.
Ne nosim zaman tega neumnega nedrčka.
Ne. Ne, Hunter.
Poleti naokoli.
Vzemi si čas.
V redu, o mojbog.
Kako je bilo videti?
Noro. Noro. Divje.
Spravimo tega divjaka nazaj.
Hudimana, tako bolano, stara.
V redu, zdaj pa še glavno, Becks, ti si na vrsti.
Kaj? Ne. –Ali hočeš brcniti strah v mednožje ali ne?
Ne, ne, Hunter.
Stara Becky bi to naredila.
Samo povem. –Stara.
Na, držala te bom za roko.
Okej. –Ja? –V redu.
Sranje.
Daj, daj.
Saj zmoreš.
Prav, prav.
Držim te.
Lahko mi zaupaš. –Okej. –Imam te, Becks. –O mojbog.
Previdno čez rob.
Pomiri se.
V redu. Držim te.
V redu.
Odpri oči.
Poglej gor.
V redu, samo še eno.
Pridi gor.
O mojbog, uspelo mi je.
Uspelo ti je, tepka.
Poglej, glej, kako čudovite so. –O mojbog.
Naslednjič, če te bo česa strah,
hočem, da pogledaš to in veš, da se nimaš česa bati.
Hvala. –Ja.
Veš, da sem ponosna nate.
Tudi Dan bi bil.
Ja.
Okej, čas je.
Ti in jaz sva eno, Dan.
In ko sem se hotela smejati, si povedal eno od slabih šal.
In ko sem rabila ramo za jok, si bil ob meni.
In zdaj te ni in …
Se ne počutim več cele.
Pogrešam te, močno in …
Ljubim te.
Zbogom, Dan.
Hej.
Oprosti.
Samo nisem pričakovala, da se me bo tako dotaknilo.
Tako daleč se je zdelo.
Do zdaj se preprosto ni zdelo resnično.
Pridi.
Greva nazaj na Zemljo, prav?
Ne vem zate, ampak jaz moram lulat.
Tišči me že odkar sva šli mimo višine Eifflovega stolpa.
Si v redu?
V redu, čas odhoda.
Čas odhoda.
Pasovi? –Pasovi.
Pomisli na ledeno mrzla piva, ki naju čakajo. –Nehaj.
Imam te. –Okej, počasi.
Okej, sede se bom spustila.
V redu.
Hunter!
Ne!
O mojbog, prekleto!
Ne spusti me! –Ne, držim te.
Hunter!
Ljubi bog, prosim, ne izpusti me.
Ne izpusti.
Becks?
Imam te, Becks.
Vidim lestev.
Imam te.
Skoraj bi umrla.
Mojbog!
Se je to res zgodilo? –Kristus.
Želim si, da bi lahko to posneli.
Tukaj si.
Pojdiva nazaj dol, preden se res polulam.
Ja. V redu, vzemi si predah.
V redu.
O, ne. Lestve ni več.
Hunter, kako bova prišli dol?
Sranje. –Prosim povej mi, da je način, da prideva dol.
Na drogu ni ničesar, česar bi se lahko oprijela. –Ne.
Oh, ne. –Ne, ne, ne.
Nekaj mora biti.
Ne, sranje, nimam signala.
Tudi jaz ne.
Sigurno je tukaj nekje prava točka.
Ne, previsoko smo, tukaj zgoraj ni signala.
Vse bo v redu.
Razburjanje trenutno ne bo pomagalo, zato vdihni.
Obtičali sva na plošči velikosti pice, sredi ničesar, Hunter.
Becky, norenje ne bo nič pomagalo.
Ne bo pomagalo, prav? Vse bo v redu.
Prepričan sem, da lahko … –Počakaj, Hunter, poglej to.
O mojbog.
Daljnogled, to je super. –Dobro.
Imava signalno pištolo.
V redu.
Dobro. –To je odlično. –Okej, super.
Sranje, najina torba je tam spodaj.
Vsa najina voda je tam.
Sranje, umrli bova od žeje. –Ne, ne.
Nimava vode, tako umreš, ko obtičiš.
Hrup, ki ga je lestev ustvarila, ko se je zrušila,
je bilo nemogoče preslišati.
Prepričana sem, da je pravkar veliko klicev na 112.
Ali res tako misliš?
Ja, konjenica prihaja, v redu? Samo počakati morava.
V redu. V redu.
Prekleto.
Kaj, kaj? –Becky, tvoja noga, o mojbog.
Kaj, za vraga? Tega sploh nisem opazila.
Daj mi nogo, da narediva podvezo.
Res boli. –Ali si v redu? Vem, žal mi je.
Me lahko prej opozoriš? –V redu.
Štej do tri ali kaj takega. –V redu, ena, dve, oprosti.
Res mi je žal.
Vem.
O bog. –Ali si v redu?
Ja, mislim, dobro sem, je kot …
Res moram lulati.
Daj. –Ne.
Samo daj. –Ne, v redu je, lahko držim.
Samo namesti se.
Lahko greš še dlje? To je kot škropljenje.
Okej, previdno čez rob. –Poskušam.
Nehaj me gledati.
O, bog, to je olajšanje.
Hvaležna sem, da te ne tišči srat.
V redu, morava najti način, da nama bo udobno,
ker mislim, da bova tukaj kar nekaj časa.
Dobro?
Dobro.
Res misliš, da bo kdo prišel?
Milijon odstotno.
Hej, Nevarna D, kaj se dogaja?
Povedala ti bom, kaj se dogaja, Becky C.
Obtičali sva na vrhu 610 m visokega stolpa,
brez izhoda.
In posnela sem nekaj najboljših posnetkov v mojem življenju
in ni jih ne morem naložiti. –To te skrbi v tej situaciji?
To je precej ironično.
Ne skrbi, še vedno boš slavna, če padeš.
Kot dekle, ki je umrlo pri selfiju, to je ironično.
Rada bi, da se me spominjajo po življenju, ne po smrti.
Najlepša hvala. #življenje namesto smrt.
#beckyjeusranka
Ključnik, Hunterjeva pravi, da YouTube objavlja zaradi denarja,
ampak jaz mislim, da je željna všečkov.
Ni tako. –Dobro, kako pa je?
Daj no, pokaži nam, kdo si, pokaži nam Shilo Hunter.
Povej nam, zakaj imaš vlog.
Prav, kot prvo, ti si usranka.
Ja.
Kot drugo …
In to bo zvenelo neumno,
ampak to delam zaradi Dana.
Po tem kar se je zgodilo, sem videla, da je življenje minljivo
in hočem razširiti to sporočilo, da je življenje kratko,
prekratko, zato moraš izkoristiti vsak trenutek,
delati moraš to, zaradi česar se počutiš živo.
To je bilo čudovito.
Rekla sem ti, da moraš biti to, kar si. To je bilo super.
Ali naj ubijem Nevarno D? –Pomagala ti bom pokopati truplo.
Sranje, tam spodaj je videti kot star avtodom.
Lahko vidim? –Malo stran od ograje.
Ja, videti je zapuščeno.
Minilo je že pet ur, če bi kdo poklical 112, bi že prišli.
O mojbog.
Ti hudič.
Becky, tu zgoraj ni povezave, toda zagotovo je spodaj.
Se spomniš, da sem dobila tiste všečke? –Madona.
Dobro.
V redu, ne veva na kateri višini sva izgubili signal,
morda ga ni samo tu gor zaradi motenj oddajnika.
Mislim, da je zagotovo nekaj na tem, Hunter.
Dobro, imava 15 m vrvi. Poskusiva ga lahko uloviti. –Ja.
Potrebujem samo nekaj, da bom to zavarovala.
Moja gumica za lase. –Ja, popolno.
V redu.
Ali lahko pošlješ sms reševalnim službam?
Mislim, da ne, vendar imam več kot 60.000 sledilcev. –Prav.
Pomagajte nama, obtičali sva na stolpu B–67, pokličite 112.
Pripravljeno je za objavo.
Morale bi slišati, ko bo poslano.
Daj, daj.
V redu.
Da vidim, če ga lahko spustim nižje.
Bodi previdna.
Razumem. –Okej.
Daj no.
To je konec.
Nič nisem slišala. –Tudi jaz ne.
Mislim, da se ni objavilo.
V redu, mogoče grem lahko nižje.
Kaj misliš …
Že vem. Imam idejo.
Previdno, Hunter. –Čutim, da je stabilno.
Ali si v redu? –Ja, v redu sem.
O mojbog. –Sranje.
Ne serji ga. Mojbog, Hunter.
Si v redu? –Ja. –Zaboga.
Previdno, zaboga.
Ničesar ne slišim. –V redu, pridi nazaj gor.
Porkadrek.
Saj bo šlo.
Je objavilo?
Ne.
Kaj pa zdaj? –Ne vem.
Čakaj, počakaj. Veva, da je signal spodaj.
Ja. –Kaj če samo vrževa mobitel …
Kaj pa, če se moj mobitel samo razleti na milijon koščkov?
Ne, če ga nekako zaščitiva, npr. kot izziv padec jajca.
Ja, madonca.
Samo v nekaj ga morava dati. –Ja.
Tole …
Zavarjeno je.
Moj čevelj je preveč okoren.
Tvoj čevelj? –Ja, popolno.
V redu, imam ga.
Rabim nekaj za podlogo.
Lahko uporabiva tvojo nogavico?
Ja, okej.
V redu.
Še vedno rabiva nekaj bolj konkretnega.
O, Hunter, tvoj push-up modrček.
To je bolj konkretno.
Ja. –Itak sem se ga imela namen znebiti.
Hvala, VS.
V redu.
Upam, da je dovolj močan.
Porini noter, v redu.
V redu.
Vse ali nič.
Ali je delovalo? –Ne vem, nisem prepričana.
Vidiš kaj? –Ne, nič.
Ne skrbi.
Prihajajo.
Hudimana, tam je nek tip.
Kaj? –Mojbog, ja!
In pes tudi.
Hej, hej, pomagaj nama! –Tukaj zgoraj!
Poglej, poslal sem ti ček, človek, daj no.
Rabim to …
Tu gor!
Parker, pridi.
Ne, ne, ne.
Pizdarija.
Greva.
Prekleto, stran gresta.
Parker?
Videl je čevelj.
Hej, tu zgoraj!
Hej! –Poglej gor!
Ne, ne, nazaj se obrni.
Obrni se, kam greš? –Sranje.
Sranje, sranje.
Na pomoč!
Počakaj, počakaj, ne sproži signalne rakete.
Ne gleda.
To je morda najina edina priložnost.
Ne, ne, stran gleda.
Čakaj, počakaj, nekdo je pri avtodomu.
Postavlja žar ali nekaj podobnega.
In raketo bova prižgale, ko bo sonce zašlo, čez eno uro.
Za to imava samo en poskus.
O, prekleto. –Kaj?
Pečejo rebra.
O, ne. –In hladno pivo imajo. –Nehaj.
Ta dva sta sigurno par.
Umazan vikend na samem.
Ljubosumna sem.
Hej, zaključujeta.
Zdaj ali nikoli, prižgi raketo. –Je dovolj temno?
V redu.
Sranje. –Sranje, kaj za vraga. Zakaj se ne sproži?
Sprožila sem, napela sem, morda je tu še varovalo …
Sranje, okej, noter odhajata, zdaj moraš ustreliti.
Poskušam. –Ustreli že. –Dobro, že imam.
Hej, Randy, pridi pogledat to sranje.
Daj mi svoj mobitel.
Hej, prasca, tukaj!
Prekleto, poglej to.
Tu zgoraj! –Gledata naju.
Kaj? –Lahko naju vidita. –O mojbog!
Sranje, o mojbog, naj pogledam. Naj pogledam.
O mojbog, prihajata.
Prekleto, našla sta avto.
Našla sta najin avto, našla sta najin avto.
Imata lomilko.
Verjetno bosta odprla vrata.
Okej. –V redu.
Čakaj, kaj za vraga?
Počakaj, kaj se dogaja?
Ustavila sta se.
Kaj? –Nehajta klepetati in odprita prekleta vrata!
Ne.
Ne, kaj za vraga? Ukradla bosta moj klinčev avto.
Kaj? –Ne, prasca!
Ne! –Kreten, kaj za vraga?
Ne. –To moram videti.
O mojbog.
Ne! –Posranca!
V redu, novo pravilo.
Če kdo pade s stolpa,
s seboj odnese mobilni telefon.
In pokliče pomoč na poti navzdol.
In mogoče objavi tisti video.
Hecam se.
Moja noga, zdaj bi lahko jedla aspirin kot bonbončke.
Ja, videti je že malo čudna.
Tukaj bi ti koristilo malo umivanja.
Oprosti.
Pustili bova zavito.
Kaj je narobe?
Dan ni nikoli zmogel reči besedi "ljubim te."
143.
Becky, jaz … –Kako dolgo?
Štiri mesece.
To je bila velika napaka.
Žal mi je, tako zelo mi je žal.
Ker si spala z mojim možem ali ker sem jaz izvedela za to?
Ker sem se zaljubila v istega moškega.
Kdo je naredil prvo potezo?
Oba sva bila zelo pijana. –Kdo?
On.
Ampak to je bila velika, velika napaka, Becks.
Ne.
Napaka je poljub ali avantura za eno noč.
Rekla si, da ga ljubiš, torej …
Ušlo je izpod nadzora.
Zelo sem se trudila, da se ne bi, ampak sem zaljubila vanj.
Poslušal me je, bil je …
Bil je preprosto drugačen od barab s katerimi sem hodila.
In še nikoli se nisem tako počutila.
In potem si me prosila, naj postanem tvoja priča,
in me je zadelo kot tona opek, tako zmešano je bilo vse to.
Ljubila sem ga, ampak …
Ampak tebe imam raje, zato sem prekinila.
Tako težko vaju je bilo videti skupaj.
In ko je Dan umrl, sem …
Enostavno nisem imela moči, da bi bila ob tebi.
Da bi bila dovolj močna zate, zato …
Zato sem pobegnila.
In zdaj me sovražiš in ne krivim te.
In obtičali sva na tem neumnem klinčevem stolpu,
sredi ničesar in za vse sem jaz kriva.
Tako zelo mi je žal.
Kaj je to?
Nastavila sem ga, ko sva včeraj spustili telefon.
Minilo je 24 ur.
Mislim, da se moraš sprijazniti, da je tvojim 60.000 sledilcem
vseeno ali pa je tvoj telefon tam spodaj v milijon kosih.
V redu, no, imava še eno možnost, tvoj mobitel.
Ja, tokrat brez obloge, še manj možnosti.
In če to ne uspe, res nimava nobenega upanja.
Kako dolgo preden bova umrle od žeje?
Ubija me, da je najina voda tam spodaj v tisti torbi.
Ja, z dronom.
To bi lahko uporabili za pomoč.
Lahko bi ga poslali v motel s staromodnim sporočilom na listku.
Mogoče ga lahko dobim.
Kako to misliš? Rekla si, da je preveč gladko, brez opore.
Ja, ampak ko sem včeraj spustila dol mobitel,
mislim, da je bila vrv dovolj dolga, da bi ga dosegla.
Ali misliš resno? –Ja.
Ja, resno mislim, da ga lahko dobim.
Hunter, mislim, da to ni dobra ideja.
Becky, mislim, da nimava izbire.
Z vsako uro, ki mine, sva šibkejši.
Poleg tega, mogoče se mi posreči in bom padla.
Hunter.
Bodi previdna.
Žal mi je, Becks.
Rada te imam.
V redu.
Hunter, si v redu?
Ja.
Ja, dobro sem.
V redu.
Okej.
Hunter, bodi previdna.
Sranje.
Ne morem ga doseči.
Vrni se gor in bova privezali nižje.
Pridi.
Sranje.
Mislim, da se lahko spustim nižje. –Kaj?
Kaj za vraga delaš, Hunter?
Hunter?
Sranje.
Mislim, da se lahko zavihtim. –Hunter, ne, Hunter.
Pridi nazaj gor. Hunter, ne!
Hunter!
Ali si v redu?
Ja.
Ali obstaja pot navzdol?
Ne, lestev se je cela odlomila.
Voda.
O mojbog. –Počakaj, Hunter,
kako se boš vrnila na vrv?
Sranje.
Ali jo lahko dosežeš?
Humpty Dumpty je sedel na steni.
Ti mater.
Humpty Dumpty je odlično padel.
Sranje.
Si v redu?
Ja, imam idejo.
Poskušala ga bom zapeti s tem.
In potem bova sodelovali, da me potegneva gor, prav?
To je odlično, nekaj MacGyverjevskega sranja.
Daj no, prosim.
Prosim, pridi.
Uspelo ti je!
Skočila bom na to.
Potrebovala bom tvojo pomoč, da me dvigneš.
Mislim, da sem pripravljena, Becks. –Okej.
V redu, daj no, daj no, zmoreš.
Sranje.
Hunter, si v redu? Si v redu?
V redu sem. V redu sem.
Narediva to na hitro, Becky.
Sodelovali bova, da me potegneš gor. –V redu.
Jaz plezam, ti vlečeš, prav?
Okej, zdaj.
Skoraj že lahko dosežem lestev.
Še malo, Becks.
Becky, pristala sem na torbi. –Mojbog, si cela?
Poškodovala sem si roke, hudo, mislim, da ne morem plezati.
Morala me boš potegniti gor, prav? –V redu. Dobro.
Imam te.
Sranje.
Ne, a si dobro?
Ja. –Mislila sem, da si umrla.
Nikamor ne grem, Becks.
Ja, to je bilo grozno.
Morali bi jo razdeliti. –Ja, prav imaš.
Je notri kaj hrane?
Ne, samo tvoj češnjev vazelin.
Mislim, da tega ne smeš jesti.
V redu, mrači se. Mislim, da je skrajni čas za dron.
Mislim, da morava … Napisati morava sporočilo.
Dobro, račun iz restavracije.
Svinčnik, imaš svinčnik?
Črtalo za oči.
Nisi zdaj vesela, da sem prinesla ličila?
Na pomoč.
Obtičali na vrhu stolpa B–67. Pokličite 112.
Ja, popolno.
Vidiš to?
To je cesta, kjer sva skoraj imeli nesrečo. Vodi do motela.
Narediva to, dokler je še svetloba.
V redu, usmeri ga naravnost in sledi cesti … –Prav.
V redu, skoraj je že čez vrata.
O mojbog, ne, ne. –Kaj?
Baterija je prazna. –Sranje.
Pritisni "vrnitev." Je šel predaleč?
Ali bo uspelo? –Ni govora.
Si prepričana? –Niti pri vratih še ni. –O, sranje, pada.
Pritisni "vrnitev", pritisni "vrnitev".
Vrača se. –Drži ga visoko.
Potrudite se, da nama ga vrneš.
Daj no, samo dvigni ga višje, višje.
Samo dvigni ga višje. –Poskušam.
Zgrabili ga bova, ko bo blizu.
V redu, zgrabi, Becks. Razumeš!
Lepo, odlično.
Imava polnilec, vendar nimava energije.
Mogoče, če se ga izklopi in se ga spočije, bo imel več moči?
Ne bo dovolj, Hunter.
Kaj bova naredili? –Hej, ne bova paničarili.
Ostali bova mirni.
Nekaj se bova že domislili. –Mora obstajati rešitev.
Bova umrli?
Ne, vse bo v redu.
Hunter? Hunter?
Kje si? Hunter?
Hunter?
Hunter, kje si?
Hunter.
Hunter?
Becky, v redu je, samo nočno moro si imela.
Dobro je, na varnem si. 610 m visoko sredi ničesar.
Imam idejo.
Kako napolniti dron.
Tvoj neumen napajalni trik.
Becky, ti si preklet genij.
Mislim, da je že dovolj svetlo. Narediva to.
V redu, to je standardna žarnica, vroče bo.
Devet metrov je, a občutek bo, kot da jih je tisoč.
Je tvoja noga v redu? –Ja.
Smrdi, a ne boli več, dobro je.
Uspelo ti bo.
Ja. –Ja.
Nadaljuj, Becky.
Ti to zmoreš, Becky.
Ne morem.
V redu je, v redu je. –Ne morem.
Zmoreš, Becky.
Zmoreš to.
Dobro, kot ples ob drogu je.
V redu, "Češnjeva pita."
Becky je moja češnjeva pita.
Ja.
Uspelo ti je, moja češnjeva pita!
Dobro. –Ne pozabi, da je vroče.
Bodi previdna.
V redu, samo spomni se restavracije.
Poravnati boš morala zatiče polnilnika z grlom v okovju.
Mislim, da nista dovolj dolga.
Mislim, da zatič ne doseže.
Rabila boš nekaj majhnega in kovinskega za prenos toka …
Kot vijak ali kaj takega, kar lahko zatakneš noter.
Ničesar ni. –Jezus.
Deluje, presneto deluje.
Prekleto, moj heroj.
Okej, rabi polno polnjenje. –Ne vem, samo štiri lučke ima.
Napolniti ga moraš do konca, da bova imeli največ možnosti.
Boš v redu? –Ja, imam to.
Si v redu?
Ja.
Drži se, Becks.
Čez polovico je.
Je že v redu, Becky, uspelo ti bo.
Tri lučke.
Daj, Becky, tako blizu si.
Proč od mene!
Uspelo ti je.
Kristus, tako sem ponosna nate.
Zakaj nisi ujela torbe?
Srček, si v redu?
Ta stvar mora odleteti, ko je motel najbolj zaseden.
Odjave so ob 10.00, samo še nekaj ur.
Ja, glede Dana je imel prav, samo pomagati mi je hotel.
In jaz sem bila tako pasja do njega.
Če bi lahko komu poslala SMS, bi njemu.
Samo, da mu povem, da mi je žal.
Rada ga imam.
Odšla bom od tu.
Ostani z mano, poskusi zaposliti misli.
Povej mi, kaj sta z očetom počela skupaj.
Gledala sva rokoborbo.
WWE. –Ja, pozabila sem, da vaju to zanima.
Ja. Obema nama je všeč.
Vedno je govoril, da bom s svojo borbenostjo svetovni prvak.
Vedno sem se mu počutila blizu, ko sva skupaj gledala.
Naštej nekaj svojih najljubših rokoborcev.
Stone Cold - Steve Austin.
The Rock.
Kako je bilo ime Cactus Jacku, ko je nosil masko?
Mankind.
Čakaj, nisi rekla, da nisi gledala? –Saj nisem.
Nadaljuj, ostati moraš budna.
Batista.
V redu, čas je za odjavo.
Gremo.
Samo usmeri to sranje naravnost, sledi cesti.
Daj no, prasec …
Šel je čez točko vrnitve. Kako je z baterijo? Dam vrnitev?
Ne, nadaljuj.
Daj, daj, samo sledi cesti.
Oh, sranje.
Delovalo bo.
O, bog.
Ne. Jebeš tvoj tovornjak, poberi dron! Pojdi ponj!
Ne, ne, vrni se.
Ne, ne.
Ne, pridi nazaj.
Pojdi nazaj.
Ne.
Jebenti, ne!
Je to nevihta?
Še kar lepo je videti od tu zgoraj.
Ne bom preživela še ene noči.
Becky, ne govori tako.
Samo spati hočem. –Ne smeš spati.
Jastrebi lahko vohajo tvojo nogo.
Čakajo, da obupaš, da lahko napadejo.
Preživetje najmočnejšega.
Potrebuješ energijo, nekaj bi morali pojesti.
Kaj?
Sva 610 m visoko sredi puščave.
Tukaj ni hrane. –Vedno je nekaj.
Brezupno je.
Pošljiva še eno sporočilo.
Tokrat lahko bolje obloživa mobi.
S čim? –Daj mi svoj čevelj.
Ne morem. –Zakaj?
Ni ga tu zgoraj, kajne? –Kaj?
Tam spodaj je.
Na tvoji nogi je.
Ja.
Ampak jaz sem …
tam spodaj, se spomniš?
Padla sem.
Ne morem ti dati čevlja,
ker nisem ujela torbe. Izkrvavela sem.
Menda nisi mislila, da me bo tvoja suha rit lahko potegnila gor?
Potegnila si torbo gor.
Mislim, da te je bilo strah, ko si spoznala, da si ostala sama.
Živjo, očka, hotela sem, da veš …
Da sem spet našla sebe.
Prosim, pustite sporočilo.
Hočem živeti, hočem domov.
Ampak ne bo mi uspelo.
Prav si imel glede vsega in jaz …
Žal mi je, oči.
Becky, pokliči me, ko boš pripravljena, tu sem zate, oči.
Ko boš to videl,
me ne bo več.
Rada te imam.
Potrebuješ energijo, nekaj moraš pojesti.
Preživetje najmočnejšega.
Tokrat lahko bolje obložim mobi.
Daj mi svoj čevelj.
Hunter.
Bog, rada te imam.
Na pomoč, obtičala sem na stolpu B–67. Očka, rada te imam, Becky.
Žal mi je.
Zelo mi je žal, ampak moram biti sigurna, da bo šlo skozi.
Bog, oprosti.
Tukaj ne smete hoditi. –Becky, Becky?
Ne, ne.
Očka? Oči? Oči.
Kristus, mislil sem, da si to ti.
Očka, rada te imam. In zelo mi je žal.
V redu je, rad bi samo, da si v redu.
Sem, veš. V redu bom, res.
Pojdiva domov.
Življenje je minljivo.
Življenje je kratko, prekratko.
Zato moraš izkoristiti vsak trenutek.
Delati moraš nekaj, zaradi česar se počutiš živo,
in to sranje bi razširilo to sporočilo daleč naokrog.
Režija
Scenarij
Prevod Rosica
Popravil in uredil metalcamp
Tehnična obdelava DrSi Partis