Kto je tam?
- Raymond. - Aký „Raymond“?
Koľko ich poznáš, Ray?
Náš otec umrel.
Vlastnou rukou?
Nie vlastnou… Bol chorý, kristepane.
Môžem vojsť?
Daj preč tú pištoľ, Ray. Vieš, že ich nemám rád.
Tak by si nemal klopať ľuďom v noci na dvere.
No, snažil som sa ti dovolať, ale mobil bol vybitý.
Meškám s platbami.
Dáš si niečo na pitie?
Kávu.
Kedy som tu bol naposledy? Pred tromi rokmi?
Po Atheninej operácii.
To bude päť rokov.
Fakt? Doriti.
Takže, kto ti zavolal ohľadom otca?
Teda, kto sa s ním vôbec ešte baví?
Reverend West, jeho pastor.
Harris má pastora? Doriti, žartuješ?
Hej. Jeho posledným želaním bolo, aby synovia prišli na pohreb.
Je to zajtra, Ray. Za Richmondom.
Nemusíš tam ísť.
Je mŕtvy. Nikdy sa to nedozvie.
Si veľmi láskyplný muž, vieš to?
Tak aký máš plán?
Vyrazím skoro, pred svitaním, ale sám to nedokážem.
Ja nemám vodičák, Ray.
Chytili ma pod vplyvom.
Mal som dve pivá.
Prvý raz čo ma za 20 rokov zastavili.
Dnes som musel šoférovať, nedalo sa dovolať,
ale ak ma zastavia, skončím v poriadnych sračkách.
Prečo ťa neodvezie manželka?
Máme ťažké obdobie.
V decembri ma opustila.
Hou, hou, hou.
Prečo si predtým povedal „vlastnou rukou“?
Prečo by sa zabil?
Asi som si to len vždy myslel.
Taký zatrpknutý sráč. Frustrovaný.
Čoho sa dotkol, dopadlo nahovno.
Len som si myslel, že sa raz sám uloží na spánok.
Celé detstvo som si to predstavoval,
ako si vloží do úst zbraň a odstrelí si hlavu.
Ježiši.
Naozaj tam pôjdeš?
Po tom, čo ti urobil?
Ešte pracuješ v továrni?
Nie. Vyhodili ma.
Za čo?
Neviem. Nejaký spor.
„Spor“? Luxusne povedané.
Ak by som sa spýtal toho druhého, tiež by to povedal?
Ťažko sa mu hovorí bez jediného zuba.
O čo išlo?
O nič.
O čo išlo, Ray?
Povedal slovo na N. A ja nech prestane. Vyhrotilo sa to.
Kde teraz pracuješ?
Na stavbe. Tu a tam.
Tento týždeň robím dva dni,
ďalší skvelý dôvod, prečo vynechať pohreb.
Predtým odtiaľto odchádzala žena. Niečo na dlhšie?
Máš nejaké koncerty?
Nie, nehral som už celú večnosť.
Prečo nie? Znieš dobre.
Už nehrám.
Počul som ťa, keď som klopal.
- Nie. - Počul som to.
Už nemám žiadne trúbky. Predal som ich.
Predal si trúbky?
To nič.
Žiadna práca a ani trúbky? To znie nebezpečne.
Som v pohode. Stále triezvy, už siedmy rok.
Fíha, to je skvelé. Som na teba hrdý.
Čo, teraz sa máme objať?
- Objím ma. - Doriti.
Vieš, má aj ďalšie manželky.
Môžeš presvedčiť ich.
Nie.
Spomínaš si na tú Srbku? Branku.
Branka… Fíha. Dobrá pamäť. Doriti, to bol kus.
Musel som si na nej honiť tak stokrát, ako aj ty.
- Nie, nemal som čas kvôli sexu. - Trepeš sračky.
- Ako si zohnal také ženy? - Vedel byť vtipný, keď chcel.
Aj výprask remeňom sa ráta ako vtip?
Lebo ak áno, tak bol veselá kopa.
Ray.
Chcem tam byť.
Nie lebo o to požiadal, ale pretože to chcem ja.
Chcem vedieť, ako bude vyzerať, keď ho položím do zeme,
aký je to pocit.
Ale bojím sa, že ma to nakope do zadku.
Poď so mnou.
L… Počkaj chvíľu.
Fakt, je to potrebné?
Nikdy nevieš.
Kľúče… To zvládneš.
Kde to sme?
Tak hodinu a pol od cieľa.
Snívalo sa mi, že som bol v prírodovedeckom múzeu.
Bolo tam také divadelné okno.
Pamätáš si ich?
Nahý jaskynný človek zabil človeka… Tvoja mama nás tam vodila.
Nie. To bola tvoja mama.
Moja to miesto neznášala. Vraj z neho mala hrôzu.
Nie. Nebola to tvoja ma…
Možno máš pravdu. No…
Som v múzeu s otcom… Harris je jeden z pravekých mužov.
Hej.
A tak sa snažím rozbiť sklo, dostať ho von, oslobodiť ho.
Ale pozriem sa dole a… tiež som nahý, ako ostatní jaskynní muži.
Čo to podľa teba znamená?
Že budeš potrebovať oveľa viac než dieru v zemi,
aby si otca vytesnil z hlavy.
Je ťažké predstaviť si ho ako chlapca.
Jeho otec sa k nemu správal ako netvor. Opakujeme.
- Nemusíme. - Áno, ale opakujeme.
Také sú tu pravidlá.
Bol si netvor k synovi?
Hej… Prepáč.
Haló? Reverend West?
Ako sa máte?
Áno, sme na ceste. Máme prísť priamo k vám, alebo…
Dobre.
Môžete mu dať toto číslo.
- To bude všetko? - Hej.
- Super obchod. - Vďaka.
Je váš?
Hej, jasné. Vyzerám ako šéfka?
Hej, jasné, že hej.
Ako väčšina dievčat.
- Tak som trochu vzdorovala. - Naozaj?
To je úžasné.
Čo to tam malo znamenať?
Nič.
Len tak k tebe chodia, však?
Ako muchy k hovnu.
Volal reverend West.
Ako dlho sa vlastne poznali?
Teda, tipujem, že otec zomrel osamote.
Tento do toho vstúpil, aby to nebolo všetko také zúfalé a depresívne.
A takto vyzerá koniec, keď si sa od všetkých odcudzil.
A teraz nás požiadali, aby sme hovorili v dobrom.
Nemáš naňho žiadne dobré spomienky?
Nejaké mám. Kiežby to tak nebolo.
Prečo?
Haló? Raymond.
Tu pán Canfield z pohrebníctva Spomienka.
Ach, áno. Dobrý.
Po prvé, prijmite moju úprimnú sústrasť.
Nuž, vďaka.
Pred pár rokmi som na chvíľu stretol vášho otca,
keď zariaďoval veci.
Bol veľmi charizmatický. Citlivá duša.
Úprimnú sústrasť.
Aké veci?
Chcel mať otvorenú rakvu.
To si, isteže, vyžaduje balzamovanie a musíme ihneď začať,
ak chceme vystaviť rakvu skoro poobede,
o čo požiadal.
Dobre.
Ide o to, že váš otec dopredu zaplatil za rakvu a náhrobný kameň
a dal zálohu na balzamovanie, ale nikdy nezaplatil zvyšok.
- Viem, že v tejto ťažkej chvíli to je… - Koľko?
- Pardon? - To je brat, Ray.
Na.
Teší ma, pane. Prijmite moju úprimnú sústrasť.
Koľko?
Dokopy, aj s daňami, 475 dolárov už aj s kozmetickým skrášlením.
Hovoríte o mejkape?
Áno. Chceli by sme ho pripraviť tak, aby bol zážitok uspokojivý…
Hej, také sračky netreba. To nepotrebujeme.
Nepotrebujeme ho vidieť.
Prepáčte, nepočul som.
Prosím, pokračujte. Platbu vyrovnáme, keď tam prídeme.
A istý pán Mendez, otcov právnik,
predtým volal, aby zistil stav.
- A pošlem vám jeho číslo. - Dobre, ďakujem pekne.
Do skorého videnia.
Harrisov právnik?
Teda 500 dolárov? Máš na to?
Nie, ale pohreb bude len raz.
- Urobme ho správne. - Nemám na to.
- Nezaplatím. - Tak ja, Ray.
Vyhovuje?
Ježišikriste.
Daj to na reproduktor.
Max Mendez.
Áno. Pán Mendez, tu Raymond.
Môj otec bol Ben Harris.
- Áno. Prijmite moju úprimnú sústrasť. - Vďaka.
Váš otec bol príkladný muž. A aj veľmi očarujúci.
Áno, bude nám chýbať. Som si tým istý.
Chceli ste s nami hovoriť?
Áno. Bohužiaľ na mňa čaká ďalší klient.
Mohli by ste sa neskôr zastaviť? Musíme prebrať pár vecí.
Je s vami aj brat Ray?
Áno.
- Dobre. O 11.00? - Môže byť.
Pošlem vám svoju adresu. A ako hovorieval váš otec, à bientôt.
À bientôt?
Pamätáš, nútil nás chodiť na francúzštinu a potom zmenil názor a odhlásil nás?
Fakt ma bavila.
Ďakujem.
Prepáčte.
Hľadám pána Canfielda.
Zdravím. To som ja.
Ste pán Raymond Harris?
- Áno. - Zdravím. Teší ma.
- Toto je Ray. - Zdravím.
Rose, zisti, kedy bude pán Harris pripravený?
Prijmite moju úprimnú sústrasť.
Tak, cesta bola dobrá?
Áno, ďakujeme.
Kde bývate?
Niekoľko sto kilometrov odtiaľto.
Podobáte sa na otca.
Pán Harris bude o pár minút pripravený.
Felix po vás príde.
Skvelé. Medzitým vám chcem ukázať rakvu, ktorú si váš otec vybral.
Poďte, prosím, za mnou.
Vďaka.
Ak by ste tu mohli počkať, hneď som pri vás.
To fakt?
Najskúpejší muž všetkých čias.
Domnievam sa, že nešlo o cenu.
Ponúkol som mu zľavy na iné rakvy, no trval na tejto.
Vravel, že to má na židovstve najradšej,
skromnosť rakvy,
čo ma privádza k otázke.
Viem, že si bol blízky s reverendom Westom,
ale možno by ste tam chceli aj rabína?
- To nebude potrebné. - Nie. Náš otec nebol žid.
- Raz na 30 minút konvertoval… - Hej.
…a… Nie, a aj tak bol nevrlý.
Žiadny rabín. Ďakujeme.
Je pripravený.
Prijmite moju úprimnú sústrasť.
Trochu som na ňom popracoval.
Bol celkom vychudnutý.
Áno. Nuž, ďakujeme.
Ako umrel?
Nuž, to si budete musieť pohovoriť s jeho lekárom,
ale tuším sa v úmrtnom liste spomínalo kongestívne zlyhanie srdca
a rakovina pľúc.
Váš otec si prial, aby ho v rakve pochovali nahého.
Navrhujem, aby mal na vystavení rakvy košeľu, ak ju dokážete dodať.
Očakávate veľkú skupinu ľudí?
No, to si nemyslím.
Nuž, necháme vás s ním osamote.
Kedy si ho naposledy videl?
Asi na nejakej tvojej svadbe.
Prišiel iba na moju svadbu s Marshou.
Hej.
Tvojho švagra nazval retardom, pamätáš?
A svokor ho skoro napadol.
Tá hostina bola jeden úder od poriadnych sračiek.
Tak to nebolo. Neprepisuj históriu, Ray.
Vždy bol taký nízky? A čo tá blbosť s nahým pochovaním?
Vždy bol taký exhibicionista.
Aj tak má stále väčšieho vtáka ako my.
To bolo fakt niečo, vidieť ho tam tak ležať.
Už je fakt preč. Cítim to.
Mám z toho dobrý pocit. Už sa toho nedržím.
Odpustenie je dobré.
Poďte dnu. Poďte, muži.
Konečne vás spoznávam, priradím si tváre k menám.
- Nuž, ďakujeme za stretnutie. - Iste. Sadnite si, prosím.
Kávu? Vodu?
- Nie, netreba. - Nie, vďaka.
Viete, je to zvláštne. Veľakrát vravel:
„Moji synovia, moje deti, moji chlapci.“
Ako dlho ste poznali nášho otca?
Asi tak sedem rokov.
Zastupoval som muža, čo ho žaloval za ohováranie.
A klient ten prípad vyhral.
Moja práca na vášho otca urobila taký dojem,
že ma najal, aby som mu pomohol žalovať mesto Bon Air.
Za čo?
Vianočné vence na radnici.
Tvrdil, že to porušuje odlúčenie cirkvi od štátu.
Ako si vás mohol dovoliť?
Pracoval som pro bono.
Váš otec bol skvelý rečník, urputný diskutér.
Nie nutne sofistikovaný, ale neúnavný.
Zaplatil by som mu za to, aby som ho počul frflať na svet.
Dobre. Posledná vôľa otca.
Všetok svoj majetok, približne 5 200 dolárov na bežnom účte,
necháva rovnomerne rozdeliť medzi synov, ktorí prídu na pohreb.
Viem, že to neznie ako veľa,
ale možno to pomôže s výdavkami na pohreb.
A snáď cestovnými výdavkami.
Alebo môžete potom zorganizovať kar pre účastníkov pohrebu.
Je to na vás.
Otec vám rovnako u seba doma zanechal nejaké osobné predmety.
Tu je adresa.
A pani Delgadová tam bude celý deň.
- Pani Delgadová? - Áno, pane.
A nakoniec, váš otec si rovnako želal, aby ste mu vykopali hrob.
Čože?
Aby mu jeho synovia vykopali hrob, sami a bez použitia strojov.
Isteže, lopaty sa použiť môžu.
A potom spustíte rakvu do zeme a znova zasypete hrob.
- To je ale debil. - Nie, Ray.
- Nie… - Nie. Môže sa to vôbec?
Cintorín musí vyhovieť všetkým vieram.
Váš otec tvrdil, že jeho tongské korene si to vyžadujú.
Kvôli našim tongským koreňom.
- Hej. - Tu je povolenie.
Keď tam prídete, preukážte sa riaditeľovi cintorínu,
aby ste mohli kopať.
Nezabudnite si zobrať platný vodičský preukaz.
Zdravím. Sme Harrisovi synovia.
Úprimnú sústrasť.
Ďakujeme.
Čo to bolo?
- Čo? - To, čo ste spravili.
D… Nič.
Vyzerá to ako niečo. Čo to robí?
Je to len zlozvyk.
Cítite sa tak pohodlnejšie?
To nič. Už ste v bezpečí.
Izba vášho otca je hore, posledná.
Niečo varím.
- Lucia. - Som Raymond.
- Toto je… - Raymond a Ray.
Si tu v bezpečí, kamoš.
Čo je tamto?
Spravil si malý oltár pre seba.
EXCELENTNÁ VÝROBA PRE NÁMORNĆITVO
Hej, pozri.
Kto, dopekla, sú oni?
Neviem.
Ste hladní?
Ach, nie. Nič nám netreba, vďaka.
- V pohode, vďaka. - Dík.
Donesiem vám škatule.
Pozri. Mamy. Sú prekrásne.
Predtým než z nich vysal život.
Doriti.
Hej, presne ako na Vianoce.
Hej, až na to, že nie sme deti.
Nie sme?
Sme dvaja dospelí chlapi, ktorým nevyšiel život.
- To nehovor. - Je to pravda.
Hej, serieš ma.
- Pomaly, koníček. - Naser si.
- Nehovor, že môj život nevyšiel! - Mám rád hnev. Doriti, konečne.
Ach, n… Ďakujem.
Ďakujem.
Vyzerá to dobre.
Je to výborné.
Ja viem.
Ako dlho tu pracujete?
Je to môj dom.
Páči sa mi, ako to máte zariadené.
Veľmi neviazané a stále praktické.
Ďakujem.
Harris bol váš nájomník?
Nie. S bývalým manželom sme mali autoumyváreň.
Harris si prišiel do obchodu po cigarety.
Bol starší, ale priateľský a pozorne počúval.
Chvíľu sme boli milenci. Potom sme ostali priateľmi.
A keď minulý rok ochorel, presťahovala som ho sem.
Neustále sa pozeral na vašu fotku pri jazere.
Vravela som mu: „Prečo tým chlapcom nezavoláš?
Môžu prísť na návštevu.“
Odmietol.
Vravel: „Chlapci a muži nie sú to isté.“
Tá je tvoja?
Hej.
E-hm.
Zobral mi ju po jednej z našich veľkých hádok,
v lete po strednej.
Povedal, že ju založil.
Musel prečesať všetky záložne v krajine.
No, vždy sa ku mne správal ako debil, ale to bol začiatok konca.
O čom ste sa hádali?
Netuším.
Len pred pár týždňami ju dal vyčistiť a opraviť.
Nevedel som, že mám nahovno život.
- To som nepovedal. - Počul som ťa.
- Povedal si, že sa nevyda… - Ja…
- …čo je inak povedané zlyhanie. - Nie, ja…
- Mám rád, keď sú veci, ako chcem. - Ja…
Stabilné.
Možno som preto nudný či lenivý.
Stálo ma to manželstvá. Viem to.
Olive vravela, že ma viac zaujíma klimatizácia než ona.
Keď ma Marsha prvýkrát videla žehliť dokonalú košeľu,
rozplakala sa, lebo si myslela, že som gej.
Mám rád svoj pokoj a ticho.
Ak to znamená, že sa mi nevydaril život, tak sa nevydaril.
Som spokojný. Spím ako batoľa.
Pochádzame z chaosu.
BENJAMIN REED HARRIS III NAVŽDY V SRDCI
Dúfam, že vám všetko vyhovuje.
Áno, v poriadku. Ďakujeme. Vyzerá to dobre.
Tak o hodinu a pol sa budeme musieť presunúť
na cintorín,
aby sme stihli jeho vytúžený čas pohrebu pri západe slnka
a mali tak čas kopať.
Hovoril s vami pán Mendez
ohľadom želaní vášho otca v súvislosti s tým?
Áno.
Myslím, že to zvládneme.
Ach, výborne.
- Pardon. - Prepáčte.
Bonnie. Michael.
Kto je Michael?
Pre trúchliacich je často nepríjemné prísť ako prví
do prázdnej miestnosti.
Viete, zosnulý osamote.
Takže niekedy, veď viete, tam usadíme pár ľudí.
Bez výdavkov pre rodinu, samozrejme.
A potom, keď sa postupne začne zapĺňať miestnosť,
diskrétne odídu.
- Skvelé. - Hej.
No budete musieť u mňa v kancelárii podpísať pár papierov.
Áno, budem potrebovať vodičský.
Pokús sa nepretiahnuť recepčnú pohrebníctva
na vystavení rakvy nášho otca.
Dobre, pokúsim sa.
Si chladný ako ľad, oci.
Dobre, ďakujem. Môžete ísť. Vďaka. Kšá.
Bohužiaľ nemôžem ostať dlhšie.
Netrápte sa. Veľká vďaka, že ste prišli.
Nie, som tu rada. Áno.
To neznelo dobre, ha?
Pozrimeže. Máte pekný úsmev. Je otvorený. Neklame.
Ste ženatý? Deti?
Žijeme oddelene. Predtým dvakrát rozvedený.
Fíha.
A… koľko máte detí?
Mám syna.
Je vojak…
A… Pre…
Nechcete o ňom hovoriť?
Nie, to nič…
Ako dlho budete v meste?
Ak potrebujete prespať, jeho izba je, samozrejme, k dispozícii.
Vďaka.
Ale asi by som nemohol spať v tej izbe.
Prečo?
Nemocničná posteľ je preč a ostatné ide na charitu alebo do koša.
- Tak si to želal? - Áno.
Každému niečo zanechal a koniec. Zvyšok musí ísť.
Ale ak chcete niečo ako, ja neviem,
vaše fotky, alebo vašich mám, nemám s tým problém.
Ahoj.
Uvidíme sa neskôr.
Áno, dobre.
Poznám vás?
Nemyslím.
Určite?
Áno.
Tak prečo sa na mňa tak pozeráte, keď idem okolo?
Ako?
- Myslíte, že sa mi to páči? - Nie, ja…
Len sa snažím pochopiť, o čo vám ide.
Počkať, niekoho ste mi pripomenuli.
Myslíte, že mám byť polichotená, áno?
Mrzí ma to zízanie. Bolo to úbohé.
Áno, úbohé a desivé.
Nuž, posnažím sa už nesprávať ako debil.
- Dobre.
Som Ray. To je môj otec, Harris.
Kiera.
Bola som jednou z jeho sestier vo sv. Anne.
Úprimnú sústrasť.
Vždy chodíte na pohreby pacientov?
Nie.
Požiadal ma o to.
Povedal, že myšlienka, že tu budem, mu dá útechu a som tu rada.
Na vašom otcovi ma niečo zaujalo.
Veľmi stará duša. Ustarostená.
Aký bol ako otec?
Ten najhorší.
To by som si netipla.
No na druhej strane, na konci tam nebol nikto, len jeho kamarátka Lucia.
Takže tým sa to vysvetľuje.
- Bude pohreb? - Ó, áno.
Sami mu s bratom vykopeme hrob. Jeho posledné želanie.
Prečo by to od vás chcel?
Môžeme obaja hádať.
- A čo myslíte? - Skúša sa nám dostať do hláv.
Uplatniť si nad nami moc, dokým sa to dá.
Vždy to môžete odmietnuť.
Hej. Ale neodmietli sme.
Tak potom to zabralo.
Bol pripravený odísť. Dokonca odmietol lieky.
Chcel odísť so všetkými zmyslami.
Myslím, že mu s bolesťou dosť pomáhala hudba.
Dal si slúchadlá, zapojil ich do mobilu, zatvoril oči
a vytesnil bolesť.
Spýtala som sa, vravím: „Čo je to za hudbu?“
On na to: „To je tajomstvo.“
Ale keď som ho prišla v noci skontrolovať,
vedela som, že je to jedna pieseň dookola.
Vždy keď mohol, zaspával pri nej.
Aká to bola pieseň?
Neviem. Niečo inštrumentálne. Možno blues.
Mala by som ísť.
Budete neskôr na cintoríne?
Nie, nepočítala som s tým.
Á, dobre.
- Asi nemôžem. - Iste.
Tešilo ma.
Hej, zavolaj tomu Mendezovi, právnikovi, vieš?
Chcem nájsť všetky otcove osobné veci.
Vieš, všetko, čo nechal v nemocnici,
- Na čo? - Len… Chcem jeho mobil.
Nebudeš ho môcť používať po fakturácii.
Nie, nie… To nič, dobre? Len mu zavolaj.
Ďakujem.
Ach, doriti.
Pán Mendez. Tu Raymond. Áno.
Viete, čo sa stalo s otcovými osobnými vecami
z nemocnice?
Dobre, ja… Skúsime to. Ďakujem.
- Tak, čo povedal? - Netuší.
- K… - Nech sa spýtame…
Nech sa spýtame Lucie. Bude na cintoríne.
- Dobre. No, máš jej číslo? - Čože?
Čo… Zavolaj mu. Vypýtaj ho.
- Čo sa ti porobilo? - Len to sprav.
- Odkazovka. - Kurva!
Ty skurvysyn.
Myslíš, že sa mi môžeš smiať z pekla, ha?
Čo ty, kurva, vieš o hudbe?
Trvalo ti 80 rokov zistiť, že môže pomôcť prekonať bolesť, ha?
Ty idiot.
Nedojebávaj ma, Harris. Oľutuješ to.
Zavolaj mi.
Bože.
Predstav si, že by tu boli mamy.
- Radšej nie. - Prečo?
Boli by poriadne rozrušené.
Moja mama nie.
Nie, keď sa ho zbavila,
myslím, že sa ho zbavila nadobro, ako keď zvlečieš kožu.
Prešli mu také sračky. Teda, vieš si to predstaviť?
No, z jeho manželky a milenky sa stali celoživotné kamarátky.
Ako taký Klub bitých manželiek.
Nuž…
Bol to len chlap, Ray.
Teda, viem, že dokázal byť poriadny debil a stratiť nervy, ale…
No, on… Stali sa mu aj nahovno veci.
Nie, to nie je výhovorka.
Vieš, mal by prijať zodpovednosť za svoj život.
Jeho život, jeho zodpovednosť.
Hej, tak ako sú naše životy našou.
Preboha. Prečo naňho neukážeš prstom?
- Na čo by to už bolo dobré? - Postav sa faktom.
- Staviam sa im. - To teda nie.
- Choď doriti. - Pretiahol ti ženu.
- Vďaka za pripomenutie, Ray. - Čo si zabudol?
Pojeb sa! Zastav!
Zvyšok prejdem pešo a ten skurvený hrob vykopem sám,
ty sráč.
Tvoj hnev, Ray. Nemohol by som ho niesť. Zničil by ma.
Dobrý deň.
Robím pre Cintorín Cederdale.
- Prijmite moju úprimnú sústrasť. - Ďakujeme.
Dovolil som si odstrániť trávu, aby som označil miesto.
Dobre. Ďakujeme.
Táto lopata vám to neskôr uľahčí.
Tento krompáč pre ťažšie časti, aj pre kamene.
Ako hlboko?
1,8 metra.
Dobre.
Budem tu v okolí, ak budete potrebovať.
Vďaka.
Prečo tam nie sú dátumy?
- O to požiadal. - Zdôvodnil to?
Nie.
Tak do toho.
Páni. Reverend West.
Som rád, že vás konečne spoznávam,
napriek okolnostiam.
Úprimnú sústrasť.
Ďakujeme.
- Pán Canfield. - Reverend West.
Harris o vás často hovorieval, vždy vrelo.
Áno.
Robota od chrbta.
Povedal som niečo smiešne?
„Vrelo.“ „Robota od chrbta.“
Odkiaľ máte také blbosti?
Moje slová sú blbosti?
Teda, učia to na teologickej škole?
Ako hovoriť ako prorok?
Ospravedlňujem sa za veľmi nešťastného brata, reverend.
Netrápte sa. Je to ťažký deň pre nás všetkých.
Ale načo vôbec potreboval pastora?
Pokiaľ viem, tak naposledy bol žid.
Predtým budhista. Moslim.
Harris neustále hľadal.
Keď mal 50 išiel na obriezku.
To stačí.
To som nevedel. Určite to bolo bolestivé.
A čo tie dátumy? Ako to, že tam nie sú?
Nikdy si nebol istý svojimi narodeninami.
Nechcel, aby kameň klamal, tak si žiadne nevybral.
Kto by vedel, či ho zaujímalo, že klame?
Umierajúcemu záleží len na pár veciach.
Na tomto mu záležalo.
Len to držte čo najviac vo svetskom. Ha, reverend?
Som kresťanský pastor, Ray.
To sú oni, miláčik.
Pomôžem vám.
Ďakujem, reverend.
Ďakujem pekne.
Pán Canfield.
Pani Delgadová.
Ahojte. Toto je môj syn, Simon.
Raymond a Ray. Tvoji bratia.
Teší ma.
Ahoj.
Čau.
Tam.
Ďakujem, reverend.
- Môžem sa niečo spýtať? - Áno, iste.
Otcove veci z nemocnice, vieš, kde sú?
Doma. Čo hľadáš?
Jeho mobil.
Harris ho zanechal Simonovi. Áno.
Simon, poď sem.
Ukáž bratovi mobil.
Máš tam nejakú hudbu?
Ešte nie. Len dnes som ho vyčistil.
Je na techniku.
- Takže tu nemáš žiadne Harrisove veci? - Nie.
Zálohoval si to?
Nie, načo?
Vďaka.
Kňaz s whisky, hej.
Nesúďte ma, Ray.
Človek ako každý iný, behám po tenkom ľade.
Tak ste sa s Harrisom našli?
Nie. Harris prestal piť, skôr ako sme sa stretli.
Vraj ho to znova oživilo, triezvosť.
Mal po 65-ke, keď splodil toho chlapca.
Život nezastavíte.
A nie, to nie je z teologickej školy.
- Máte rodinu, Ray? - Nie.
Nevedel by som, čo robiť s dieťaťom.
Hlavne s chlapcom.
S dievčatkom je to ľahšie?
Lebo mám dcéru a… ubrala mi zo života roky.
Prečo nie chlapec?
Prestaňte, reverend.
No ja mám pre vás otázku.
Naozaj si myslíte, že Harris veril v Boha?
- Je mi to jedno. - Nie, no tak. To sú sračky.
Záleží na tom, že všetci patríme k niečomu väčšiemu, než sme my sami.
Nekonečnu.
Váš otec to vedel.
Nie.
To je pokorná myšlienka
a otec nemal v sebe ani štipku pokory.
Nejaká sa zjavila, keď zistil, že sa blíži koniec.
Hej, možno je to ku koncu ľahšie.
Vtedy sa doserú všetci násilníci.
Nie, nikdy sa nebál.
Smutné na tom je, že sa úžasná jazda skončila.
Tak to nazval. „Úžasná jazda.“
Hovorte so mnou, Ray.
O čom?
Načo?
Všetko sa to o pár hodín skončí.
Ste si tým istý?
Ó, áno.
Idem na to.
Ten chlapec ma štve.
Žiadny signál. To dáva zmysel.
Kde pracuješ?
Vodárne a elektrárne v Cincinnati. Nie je to veľmi vzrušujúce.
Nepáči sa ti to?
Nájdi si niečo iné.
Neviem.
Stabilitu môžeš mať aj vo vzrušujúcej práci.
Vďaka riziku cítiš, že žiješ.
Niekedy môže byť trocha lajdáctva dobrá.
- Áno? - Hej.
Si taký vtipný.
Štyri dni v týždni jazdím Uberom a tri dni robím za barom.
Šoférovanie je ľahšie, ale za barom mám viac peňazí.
V oboch prácach som každý deň v prvom rade a sledujem ľudský cirkus.
Opaľovací krém. Slnko je tichý zabijak.
Len tak ďalej.
Simon, prosím! To tu nerob!
Je to fuk.
Neuveriteľné.
Prestaň.
Som na rade.
Nie som si istý, či to bude možné. Teda, z právneho hľadiska, by som musel…
No tak. Je to jeho dedičské právo.
Hej, myslím, že sa to môže.
Páči sa.
Pán West?
- Reverend West. Áno? - Pardon za meškanie.
- Posunuli nám jeden z letov. - Nemeškáte. Leon?
- Leon.
- Leon, Vincent. - Áno.
Raymond. Ray. Tamto je Simon.
Úprimnú sústrasť.
Sústrasť.
Ďakujeme.
Harris a naša mama boli opatrovníci v komunitnom centre
- v 90. rokoch v Tallahassee. - Tallahassee.
Simon.
Poď sa zoznámiť s bratmi!
- Už sme sa stretli. - Sú tu ďalší.
Daj vedieť, keď prídu všetci.
Aj oni musia kopať.
Pozri na Raya. Je taký… Ako sa to povie?
Skľúčený. Úplne skľúčený, ha?
Vy obaja.
Otec sa s nami vždy zahrával.
Dal nám rovnaké meno.
A tak nás mamy volali Raymond a Ray, aby sa vyhli zmätku,
ale on ma volal Ray a jeho Raymond, aby narobil chaos.
Raya odmenil za moje veci a mňa potrestal za jeho.
Alebo sa šiel pozrieť na jeho zápas namiesto môjho.
Bol som dobrý športovec, ale Ray bol naprd.
Teda, geniálne sa učil. Čisté jednotky. Ale šport mu nešiel.
Otec sa hádal s rozhodcami alebo ostatnými otcami.
Naše mamy privádzal do šialenstva, ale zbožňoval to.
Všetci sme skákali ako loptičky.
Raya to zasiahlo najviac.
Vyliečil sa zo závislosti, a keď bolo najhoršie, bol troska.
Snažil som sa ho kontaktovať a pomôcť,
ale nepripustil si ma k sebe.
Tak veľmi sa hanbil za svoj stav. Zmizol.
A potom našiel ženu, ktorá mu pomohla zmeniť život.
A potom umrela.
Teda, no doriti.
Dnes som ho sem donútil prísť.
Toto je epicentrum všetkého, čo nenávidí.
Vďaka, že ste prišli.
Nechcela som zmešk…
Áno, teda, kto by aj?
A oni?
To sú tiež Harrisonovi synovia.
Hej. Aj ten chlapec.
- Ten malý? - Áno. Je Luciin.
Fíha. Do toho, Harris.
- Koľko máte bratov? - Netuším.
Stretol som ich len dnes.
Teda, okrem Raymonda.
Ste si blízki?
Sme nevlastní bratia.
Keď sme vyrastali, boli sme ako siamské dvojčatá. Nerozluční.
A potom sme sa odcudzili kvôli strednej.
Keď vás oboch potupí, poníži, znehodnotí Harris, tak ako nás,
tak už len vzájomná prítomnosť je toho pripomienkou.
Ale v priebehu rokov sme ostali v kontakte.
Viete, je v tom dobrý.
Vždy sa zdráham, ale nikdy to neľutujem.
Občas uvažujem, či by sme sa vôbec priatelili, ak by sme sa dnes stretli.
No, on má takéto veci rád. Rituály.
Rituály upokojujú.
Hej. No: „Úprimnú sústrasť“. To som dnes počul už desaťkrát.
Začína to znieť ako: „Príjemný deň,“ viete?
Alebo: „Podaj mi soľ.“ Či…
Ja len… Manželka mala agresívnu rakovinu,
takže som nechal jej rodičov, veď viete,
vybaviť všetko okolo pohrebu.
Nemohol som to riešiť.
Všetko zorganizovali a naaranžovali.
Toľko veľkoleposti, okolností a slávnosti namiesto smútku.
Dúfam, že im to nejako pomohlo. Mňa to nakopalo do zadku.
Zabávam vás príbehmi o iných pohreboch.
Pôsobivé.
Nepotrebujem zabaviť.
Mami! Pozri na nich! Sú to akrobati!
- Hop! - Hej!
No tak! Ešte!
Myslím, že to stačí, maličký. Príď sa niekedy pozrieť.
- Prosím? - Simon!
No tak. Na pár trikoch nie je nič zlé.
Že, reverend? Na počesť Simonovho zosnulého otca.
Myslím, že áno, ak všetci súhlasia?
- Dobre. - Vďaka, brácho!
Tak poďme. Pripravení? Hop!
Ideme. Hop!
Bravó!
- To je ono. Vyrovnaj. - A-ha.
A je to.
Bravó!
Zostupujem.
Lavičky. Ideme. A…
- Simon, poď. - Poď.
Hore ruky. Sem ruku. Stúp.
- Dobre. Vystúp. - Veľmi dobre. To je ono.
Pekne a pomaly.
- Stúp mu na rameno. Dobre. - Dobre.
Štýl s úsmevom. Hop!
- Hej. - Hej!
- Bravó. Pekne. - Hej.
- Pekne. - Zostupuješ.
Tri, dva, jeden. Ideš.
Fíha.
- Bravó! - To je ono.
Mi amor.
Nemali by sme sa porozprávať a spoznať ich?
A potom čo? Narodeniny, vianočné pozdravy?
Nepotrebujem žiadnych nových ľudí.
Hej. Máš čo robiť so všetkými kamošmi a blízkymi
vo svojom okolí.
Athena mi zomrela. O zvyšku som rozhodol ja.
Máte niečo na pitie?
- Áno. Teda, sú teplé. - To nič.
- Vďaka.
- Kedy sa vraciate? - Večer, autobusom.
Zajtra máme vystúpenie v Charlotte.
Stretávali ste sa s otcom často?
Nestretli sme sa.
Aj tak nás tu chcel.
Ale ako dlho boli spolu. S vašou mamou?
Nie dlho. Týždeň či dva.
S Vincentom sme jednovaječné dvojčatá. Nevlastný otec je náš skutočný otec.
Rád si toto celé vypočuje.
Pobaví ho to.
Bez urážky.
Boli ste si blízki, však?
- Vďaka. - Nazdravie.
Hej.
Dobre, poďme, všetci na fotku.
Prosím. Poďme.
- Ray, aj ty. Prosím. - Nie, ja…
Kiera, pán Canfield.
Ay, choď k nim. No tak, Ray.
Aj vy, dvojčatá.
Hrobár, pane?
Pridajte sa. Aj vy. Skvelé.
Úsmev. Potlačte sa trochu.
Skvelé. Ešte jednu.
Poslednú a… dobre.
Ďakujem veľmi pekne. Muchas gracias.
- Vďaka za ústretovosť. - To nič.
Hej, niečo, o čom môžete povedať vnúčatám.
Máte deti?
Nie. Nikdy som ich nechcela.
Ľudia sa väčšinou cítia čudne, keď stretnú…
dospelú ženu, ktorá nemá, alebo nechce deti,
akoby bola nejaká nešťastná čudáčka.
Hej. Život sa dá žiť mnohými spôsobmi.
Čítal som to v koláčiku šťastia.
Je to ľahké. Je vôbec vnútri?
Váš otec schudol na 56 kíl.
Fíha. Raz som mal psa, čo vážil viac.
Pamätáš si na Wilsona, Raymond?
Náš mŕtvy otec váži menej ako pes.
Drž hubu, Ray, inak ťa zabijem.
Hej, chlapče, splň si úlohu.
Reverend West, chcem, aby Simon naposledy videl svojho otca.
To nie je dobrý nápad.
Pani Delgadová, vystavenie rakvy už bolo.
Syn bol v škole a nemohol prísť do pohrebníctva.
Má na to nárok.
Pani Delgadová, pán Harris sem prišiel autom v borovicovej rakve…
nahý a nechránený.
Tri hodiny bol v teple.
A práve ho priniesli na toto miesto, možno ho cestou poudierali.
Telo zaplatilo istú cenu.
Je zabalzamovaný.
Stále to neodporúčam. Vlastne na tom trvám.
Pozriem sa a zistím, či je v poriadku.
Pardon, ale z právneho hľadiska nie ste príbuzná.
Nemôžete to, prosím, urobiť pre brata?
- Č… Ja… - Raymond?
Teda, Simon, chceš vidieť telo?
- Dobre. - Nechcel to takto.
Tak sa najprv pozrime.
Pán Canfield.
Dobre. Jonas.
Preboha.
Je tvárou dolu.
Prečo je tvárou dolu?
Požiadal o to, ale nechcel, aby sa to vedelo.
Preto som dúfal, že sa rakva neotvorí.
Neoblomne na tom trval.
Nuž, čo to znamená, reverend West?
Netuším.
Nejaký posratý pokus napraviť si to s vesmírom.
Viete, nejaký posledný vzdych falošného pokánia.
- Prekukli sme to, Harris! - Ticho, Ray.
- Lucia, vedela si o tom? - Nie, je to hlúpe.
- Otočme ho. - To nemôžeme.
Je mŕtvy. Otočte ho.
Lucia. Le… Nech sa chlapec pozrie. Potom budeme pokračovať, dobre?
Veľa z neho nevidím.
Dobre.
Č… Nie…
Nie je mu pohodlne.
Dobre. Stačí
Ježiši, to je úbohé.
Viete, istým spôsobom, to dáva zmysel.
Takto prežil celý život, tvárou dole, ako nula.
- Nehovor tak o ňom. - Je to nula.
- A všetko, čoho sa dotkol šlo do sračiek. - Drž hubu! Ticho, Ray!
No tak! Kurva, neznášal si ho, Raymond.
- A nenávisť si zaslúžil. - Prestaň!
- Kedy to už povieš? - Drž hubu!
Prečo to nepovieš? Jeb naňho!
- Kurva, drž hubu, Ray! - Jebať na otca!
- Pojebal ti ženu, Raymond. - Nie!
Chlapec, ktorého si mal za svojho, bol jeho syn.
- Čo pritom cít… - Prestaňte!
- No tak, Raymond. - Hej. No tak.
Raymond. Pusti ho.
Otče náš, ktorý si na nebesiach,
posväť sa meno tvoje.
Príď kráľovstvo tvoje,
buď vôľa tvoja ako v nebi tak i na zemi.
Chlieb náš každodenný daj nám dnes a odpusť nám naše viny,
ako aj my odpúšťame svojim vinníkom.
A neuveď nás do pokušenia, ale zbav nás zlého.
Amen.
Harris chcel, aby som povzbudil každého, kto by chcel hovoriť.
„Bez nátlaku,“ povedal.
Ray?
Nie.
- Lucia? - Nie.
Raymond?
Raymond.
- Ostaňte tu! - Raymond. To nič. Zbehnem poňho.
Raymond. No tak.
Čo to robíš?
Raymond!
Raymond.
- Pohovorme si. - Bože.
- Raymond. - Nie!
Nie. Prestaň!
Musíme to nahlásiť, West. Polícii.
Nie. Pozrite, budú z toho opletačky.
Len buďte pragmatický, priateľu. Výsledok je rovnaký.
Ray.
Rozlúčte sa, Ray.
Neoľutujete to.
Ach, to ma poser. Čo teraz?
Odpočívaj v pokoji, Harris.
Zanechaj tu strach, nádej, hnev a rozliate mlieko.
Zober si len ticho.
Oblohu, vietor. Východ slnka po daždi.
Na zvyšok zabudni.
Spi, Harris.
Odpočiň si od seba.
Opatrujte sa.
Váš otec vám zanechal list, ktorý mám teraz doručiť.
Pardon. Prepáčte, to nie je on.
Ďakujem.
Dobre, tieto veci pôjdu do kôlne pre charitu.
Zvyšok ide do koša.
Potom ti usteliem a vyspíš sa ako kráľ.
Zdravím vás.
Dám si pivo, Coronu.
Fajn. A pre vás, pane?
Dám si kávu, čiernu a čerešňový koláč, zohriaty.
- Dáte si aj zmrzlinu? - Áno.
A ako dezert?
Nepijete?
Nie, som závislý. Ale stačilo o mne.
Nie, tri roky som bol závislý od heroínu. Nebol to pekný pohľad.
Brat povedal, že aby ostal triezvy, potreboval
nájsť nové zdroje potešenia.
Lebo drogy boli, chtiac, či nechtiac, potešením.
Hej. No, to je pravda.
Teda, keď sa vám tá droga prvýkrát dostane do tela,
nič sa tomu nevyrovná.
Počuli ste už nechty na tabuli?
Heroín ten zvuk vymaže.
Všetka bolesť v tele, malé rinčanie v hlave, sú preč.
Je to len znecitlivenie všetkých tých pocitov. To je to potešenie.
Takže, je teraz tlmenejšie, viete.
Je tu jedlo. Sex. Celkom fajn. Humor.
Veď viete, všetky normálne veci, ktoré ľuďom prinášajú potešenie.
Hudba.
Keď mi neprináša bolesť.
Najšťastnejší som, keď počúvam jazz. Je to droga.
Viac počúvanie ako hranie? Tam vám to celkom išlo.
- Na belošského chlapca. - Nie ste chlapec.
Vyznáte sa v jazze?
Nie. Ale páči sa mi.
Otec hovorieval,
že jazz je negerská, kmeňová hudba propagovaná Židmi, aby zarobili.
- To povedal Harris? - Hej, má kopu perál.
„Prácu by si si nemal užívať.
Ak by si mal nejaký talent,
mal by si to po celej posratej belošskej tvári.“
Očarujúce.
Tie veci, čo hovoril, sú mi ako závažia na hrudi.
Viete, hral som a medzi melódiami som cítil, ako sa mi…
nenapĺňa nádrž, viete, kvôli závažiu.
Celý svoj život, som sa len snažil, aby ma nezomlel.
Keď som hral na tom cintoríne,
to nie je ako skutočný koncert s inými hudobníkmi.
Vtedy strach zabodne svoje škaredé pazúry.
Strach z čoho?
Že budem znieť nahovno.
Vďaka.
Ďakujem. Hej, mám to.
Máte fotku manželky?
Áno.
Fíha. Bola prekrásna.
Takže, keď dojete, dáme si vašu drogu.
Škatule sú v kôlni. Ukážeš mi, kde je kôš?
Najprv večera.
Nuž, radšej by som to dokončil.
Bol to čudný deň.
Nebuď neslušný.
Ďakujem.
Blázon.
Ľúbila si ho?
Bol to nadržaný 67-ročný chlap.
A ja som žila v zlom manželstve a bola som smutná.
A venoval mi pozornosť. A rozosmial ma.
Vám bol zlým otcom, Simonovi dobrým.
Vašim mamám bol zlý milenec. Mne bol dobrým.
Miloval ženy, ale nerozumel im.
Bol to rasista, ktorý mal rád všetkých.
Zjedol 10-tisíc jedál
a prespal 10-tisíc nocí so snami a nočnými morami.
Pracoval v stovke prác a nakoniec nemal žiadne peniaze.
Chcel pochopiť svet, život, všetko.
Ale nie. Kto by mohol?
Bol štipkou prachu.
Čo to znamená?
Vpred.
V skutočnosti je to lepšie.
Viete čo? Asi sa prejdem.
A kam?
Neviem. Chcel som sa len prejsť, viete?
- Chcete spoločnosť? - V pohode.
Vyznáte sa tu vôbec?
Zvládnem to.
Čo sa deje?
Nič, veď viete.
Len to bol dlhý deň a som unavený.
- Unavený? - Áno.
Pozrite, nebuďte čudný. Skrátka…
Hej!
Dopekla, čo sa stalo?
Povedala som niečo? Ujasnite mi to a odídem.
- Pozrite, nejde o vás. - Čo som spravila?
Pozrite, nie som vaše domáce zvieratko, sestra Kiera.
Som taká blbá.
Viete čo? Ľudia vám hneď prezradia, akí sú.
Môj prvý dojem bol správny. Ste debil.
Nuž, to máte pravdu.
Hej! Doriti!
Hej!
Ach, doriti.
Stojte!
Doriti!
Len počkajte.
Môžeme sa porozprávať, prosím?
Kiera, len mi dajte chvíľku, dobre?
Mohli by ste stiahnuť okno na… L…
Nie, hej!
Prosím, len chvíľku, dobre?
Ja… Ach, dor…
- Všetko v poriadku? - Áno.
Určite?
To nič, vďaka.
Poznáte ho?
Áno.
Je zlatý.
Naser si.
Raymond, ľutujem, že som ti spôsobil toľko bolesti.
Sám som veľmi trpel, ale počul som, že to sa tým neospravedlňuje.
Bolo vyčerpávajúce byť otcom, dokonca aj zlým.
Nájdi spôsob, ako mi odpustiť.
Ešte jedna vec. Tvoj brat Ray nie je môj syn.
Jeho matka už bola tehotná,
no nevedela to, keď sme si spolu začali.
Urobili sme to, lebo som ju ľúbil, teda myslel som si to.
Takže, istým spôsobom, asi ani nie je tvoj brat.
Urob s tou informáciou, čo uznáš za vhodné. Verím ti.
Tvoj otec, Benjamin Reed Harris III.
Ray, bol si talentovaný chlapec. Nikdy som netušil čo s tebou.
S úctou, Benjamin Reed Harris III.
Pozvala ma k sebe na pár dní a ostanem.
Takže si zober auto.
Počkaj, si si istý? Teda, môžem ísť autobusom.
Hej. Tento víkend si ho od teba zoberiem.
Dobre.
Ty a Lucia ste…
Čo?
Čo, čo?
- Panebože. - Prestaň so sračkami, Ray.
No do posratej riti.
Mal si sexuálny styk s jeho ženou, brácho!
Prečo musíš všetko zdôrazňovať?
Prečo nemôžeš nechať prehovoriť ticho?
A to by bolo čo za zábavu, ha?
- A teraz by mohol byť jeho syn tvojím. - Ježiši! Kurva.
Počuj, vieš…
ďakujem, že si ma donútil prísť.
Teraz sa máme objať?
- Objím ma. - Objím ma!
Hej.
Vlastne sme ho nepoznali, však?
Pohovoríme si cez víkend.
Hej.
Preklad titulkov: Jozef Ferencz