Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Sranje.
Što radiš ovdje? -Što ti radiš ovdje?
Ovo je moj stan. - Imao sam problema.
Na Facebooku je pisalo da si na odmoru. Pazikuća mi je dao ključeve.
Nema te tri godine i onda se pojaviš, nenajavljen.
Ne brini, pospremit ću. Nisam znao. -Šuti. Kad Camille vidi nered...
Razgovarat ću s njom. -Očisti taj nered! -Hoću. Zašto vičeš?
Bit će ovdje za pet minuta. - Dovraga... Dobro jutro.
Prije da je zbogom. - Moraš se smiriti.
Svinja si. Očisti ovo. Brže. -Čistim.
Daj mi to, hajde. Počisti ondje.
Samo treba malo pospremiti. Zašto dižeš paniku?
Trebali ste doći sljedeći tjedan. - Svinja si, pogledaj ovo.
Nisam znao. -Zar ne možeš oprati suđe?
Nisam znao. -Pusti to, nema svrhe. - Nisam ništa napravio. -Svinja si.
Bok, Camille. -Bok. - Kao prvo... Čestitam.
Ne brini, sve je pod kontrolom. Ti se usredotoči na bebu.
Pozitivna energija, to je bitno. - Odlazim u roku od sat vremena.
Što radiš ovdje? Ne, nemoj mi reći. Rezervirat ću hotel.
Želim da se stan sjaji, a ti da odeš.
A što se tiče nas, planovi ostaju isti.
Jest ćemo burgere i gledati romantične komedije.
Uživajte u zabavi za bebu. -Bok.
ROMANTIČNO
Kako posao? -Dobro.
Promijenio sam tvrtku prije mjesec dana. Bolje je.
Super. Dakle više ne radiš s kretenima u smokinzima?
Ne, odustao sam od toga.
I? Što je sada? Arhitekt? -Pa... Ne, ne.
Neću ulaziti u detalje.
Sada sam zadužen da kretenima u smokinzima govorim da ispune tablice.
U pravu si, to je bolje.
Nemoj si dati priliku da zarađuješ na svom hobiju, to bi bilo loše.
A ti? Kako tvoja glazba?
I stadionska turneja? -Ne sviram više. Ljudi još nisu spremni za moj talent.
Da. Imamo vremena.
Zar ti ne nedostaje arhitektura? Bio si dobar u tome.
Da, ali još nije moje vrijeme.
Antoine je kupio kuću. Naravno, dao mi je nacrte.
Nadzirem radove... Bavim se time kad god sam slobodan.
Izvrsno. Imaš li fotografije? - Ne, ali imam ključeve.
Želiš li vidjeti? - Da, apsolutno.
Zar te to ne inspirira? - Rekao sam ti, nije vrijeme.
Beba, posao...
Idemo odavde. Pun sam.
Da. Mogu li dobiti račun? -Naravno.
Dijelim ili... -Ne, ja plaćam sve. -Izvolite.
Da vidimo. -Papar na breskvama, jako ukusno. -Hvala. -I ja sam primijetio.
Da, cijenim to. Sranje, odbijena je. -Stvarno?
Trebate li račun? -Ne, hvala. - Da pokušam opet? -Da, da.
Hvala. Možda sam krivo ukucao PIN.
Odbijena je. Definitivno je odbijena. - Donijet ću kad dobijem plaću. -Jeste li ludi?
Zaboravi, ja ću platiti. - Pa... -Baš si davež.
Nisam mogao znati da mi je račun prazan.
Uplatio si novac koji si dobio na ulici i bio je problem?
Nećeš me preveslati. Iskreno, ovo je nepristojno.
Od kud sad to? -Rekao si da častiš, a na kraju plaćam ja.
Oprosti, ali to je nepristojno. - Ne... -Dečki, smirite se.
Dobro je, dobro je. I vi plaćate, u redu.
Dat ću ti džeparac, ako hoćeš. - Ja plaćam piće, što kažete?
I gledat ćemo bolju stranu života. -Hvala vam. -Evo.
Uzdravlje momci. I dajte da vidim osmjehe.
Za budućeg oca. Sada to morate iskoristiti.
Bit će super. Odradit ću to vrhunski. Sve odrađujem izvrsno.
Ostat ću čist. -Bilo kako bilo, ne možeš biti gori od tate.
Evo radar.
Bok. Primijetio sam da me gledaš cijelo vrijeme.
Da budem jasan, odgovor je ne.
Čuj, dušo. S tim tijelom, ne možeš imati kralja kao što sam ja. Ciao.
Oprosti, ovo je moj brat. Naporan je kad popije.
Definitivno je, ali ima para. Otići će nam po piće dok plešemo, može?
Savršeno. -Idi nam po piće.
Čuj...
Idem u krevet.
Uhvatit ću sat sna prije nego se Camille vrati, ili...
Onda idemo.
Hoćeš li biti dobro? - Hoću, ne brini.
Hajde, idemo. -Kvragu...
Zbogom, brate. - Laku noć. -Čuvaj se.
Dobro jutro, gospodine. Molim vas, pokupite svoje stvari i idite.
Treba vam dozvola za to. - Oprostite, nisam znao.
Molim vas, dokumente.
Nećete vjerovati, ali novčanik mi je sinoć ukraden u ovom baru.
Zapravo sam čekao da otvore da pitam je li netko nešto vratio.
U međuvremenu sam počeo svirati. Spremit ću stvari i čekati.
Dobro, poslat ćemo vam kaznu na kućnu adresu.
Dobro. -Ime i adresa, molim vas.
Dobro... Romain Gary.
G. A. R. Y.
Emille Ajar 8.
18. arondisman, Pariz.
Dobit ćete kaznu u roku od 72 sata.
Ako ne nađete novčanik, javite se u policijsku postaju.
Ponekad se tamo pojave. - Dobra ideja, hvala vam.
Ugodan dan. -Hvala vam.
Hvala na ljubaznosti.
Nisi tu. To nisi ti. Ti si mrtav.
Ili si u zatvoru ili na rubu neke litice...
Ili si skočio pod prokleti metro, ali definitivno nisi ovdje.
Čekaj, Salome... -Začepi, začepi. Sjebat ću te. -Čekaj, Salome...
Gdje si bio? Zar si mislio da me možeš napustiti? Zaista si to vjerovao?
Pažljivo biraj riječi. Prošle su tri i pol godine.
Vidiš li ovo. Mogla sam čuti kako postaje sijeda.
Objasnit ću. Kad se smiriš.
Nemoj mi govoriti da se smirim.
Ti... Ni riječi. Začepi, da nisi rekao ni riječ.
Mislila sam da si mrtav.
Planirali smo proputovanje Francuskom i stan s pogledom na pariške krovove.
Nikad nisam otišla iz Pariza.
Živim u stanu s pogledom na pseća govna.
Stoga, dobro razmisli prije nego objasniš zašto se osjećam glupo.
Bio sam u opasnosti.
I... Ne želim ulaziti u detalje, ali bilo je prilično gadno.
Nisam ti to mogao reći jer bi onda i ti bila u opasnosti.
Dakle, ti si špijun. -Ne... - Prestani se smijati. Ubit ću te.
Uplašio sam se, uspaničio. Mislio sam da ne mogu pa sam otišao na par dana.
Mislio sam da će proći, ali nakon par tjedana, još samo bio tamo. I onda...
Gospodine, je li ovo vaše? -Ne...
I onda sam dobio ponudu za posao u New Yorku.
I sad sam ovdje, upravo sam došao u Pariz. Htio sam te vidjeti.
Eto, vidio si me. Jesi li sretan?
Možemo li popiti kavu? -Imam posla.
Za vikend?
Evo ga, navaljuje... Imam posla. - Još uvijek puno radiš? -Da.
I majka sam trogodišnje djevojčice koja ne poznaje svog oca.
I to me čini prilično zauzetom.
Čekaj, Salome. Salome, čekaj.
Čekaj!
Čekajte, dečki. Dečki... -Što ti misliš da radiš?
To su moje stvari, nije smeće. - Našli smo to, ništa nismo ukrali.
Spustio sam to dok sam pričao s bivšom.
Zašto nisi ništa rekao? - Jer nisam htio izgledati poput...
Čujte, imam posla. To je sve što imam, vratite mi to.
U istoj smo gabuli. - Samo što to nije vaše.
A da? Dokaži to. -Molim te, nemoj mi prijetiti mojim reketom.
Spusti ga. -Da, spusti ga.
Dogovorimo se. - Volim dogovore.
Uzet ću punjač, treba mi. -Dobro.
Uzet ću i klavijaturu, vi nemate dogovorenu gažu? Ostalo zadržite.
Dobro, ali želim tvoju jaknu. Izgleda mekano.
Nije ni čudo, to je mješavina pamuka i svile. Nemoj je prati u mašini.
Stvarno je mekana. - Ne pretjeruj. Dovoljna ti je i jakna.
Bilo je zadovoljstvo poslovati s vama. -Hvala ti, bok.
Idiot mi je dao jaknu.
Ne brini za jaknu, peremo samo u hladnom.
Tako i izgledate, i osjetite se.
Oprosti, Salome. Popričajmo minutu. -Eto tebe opet.
Čekaj. Ne možeš to reći i samo otići.
Ti si prvi otišao. Gubi mi se s očiju.
Želim je upoznati. Kako se zove? -Gubi se više.
Upomoć! -Prestani. - U redu je. -Nije u redu.
Ovaj tip me uhodi. Špijunira me svako jutro.
To je glupost. -Upomoć! - Makni se od nje.
Poznajem je. -Ne, gubi se. - Laže. -Gubi se odavde.
Jeste li dobro? - Jesam, hvala.
"Nas dvoje, mi smo gotovi. - Ljubavi moja..."
"Bio si dobar, ali si pretjerao."
"Koji je tvoj problem? Idi i uhvati Reginu."
"Probaj je urazumiti. Daj mi ključeve automobila."
"Moram razgovarati sa svećenikom Painom. -Tarain. Čuješ li? Tarain."
"S 'ain' kao u 'train'. Dobro kao u 'nain'. Ne kao 'pain'. -Kako god."
"Jedva čekam vidjeti kako ćeš se izvući iz ovoga."
Pusti to još jednom.
"Tarain. Čuješ li? Tarain. S 'ain' kao u 'train'. Kao u 'nain'. Ne kao 'pain'.
Je li to tvoj tata? -Da.
Što ima? -Dugo se nismo vidjeli. -Da...
Kako si? -Dobro sam. - Jesi li siguran?
Jesi li vidio ovo? Ocean na Montmartreu.
Više nema razloga da odem odavde. -Mislim da ću ići.
Zar ne želiš otići na piće? -Ne.
Jesi li siguran? -Da. - Onda se vidimo. -Da.
Bok. Znate li gdje je ovo? Le Grand Hotel De Clermont?
Da. Ovdje je. Ovdje.
Kako se zovete? - Elliot i Eliza.
Zezaš me?
Na rezervaciji je pisalo šarmantan hotel u srcu Montmartrea.
Soba broj pet. Prvi kat. Poslije vrata. Prvi kat.
Što pijemo? Jesi li nijem? Što pijemo?
Oprosti, malo sam odsutan.
Upravo sam saznao da sam otac. -Čestitam.
To je razlog za slavlje. -Je. - Ja častim. Jesi li odlučio?
Calvados.
Ovo ti je prvo? - Ne pijem tijekom dana.
Dijete. - Ah, da. Prvo mi je. - Sretna vremena.
Dječak ili djevojčica? -Djevojčica.
Ali ima tri godine.
Samo tren. Da?
Upravo sam vidio propuštene pozive. Što je bilo?
Mogu li te vidjeti? Moramo razgovarati.
Ne. Reci mi sada. -"Želim te vidjeti osobno. Mogu li prespavati, večeras?"
Samo jednu noć. -Stvarno? Nakon samo 24 sata?
Upravo sam vidio Salome, voljela bi da sam mrtav.
Neki beskućnici su mi ukrali stvari. - Molim? Ništa ne razumijem.
"To nije bitno. Rekla mi je nešto. Moramo razgovarati."
Pierre, što radiš? - Stižem, draga.
Pijan si. Ovdje osjetim Calvados. Saberi se.
Ammand časti zbog onoga što ću ti reći ako dođeš.
Ne, Camille može roditi svaki tren. Ovo je smiješno.
I ja sam budući otac. - Ideš mi na živce.
Stižem, draga.
Jesi li dobro? -Bio sam bolje.
Što je? -Kao i obično: novac, smještaj...
Ništa novo, ali postalo je gore.
Upravo sam saznao da imam kćerkicu,
ali njena mama me mrzi i ne želi me vidjeti.
Je li to sve? -Ne, neki tipovi su mi ukrali sve stvari.
Čekaj. -Dobro je, ali postaje teško.
Borim se. -Dat ću ti još.
Imam sobu koju ne mogu izdati. Renovira se.
Otići ćeš tamo i sabrati se. Siguran sam da ćeš riješiti nešto za kćer.
Zašto te majka mrzi? - Jer sam nestao preko noći.
Pametan potez. -Da.
Moraš dokazati da si pametniji da bi se vratio. -Kako to misliš?
Moraš učiniti nešto veliko.
Dan kad sam upoznao Françoise, bila je zaručena za vojnika.
Ostavila ga je zbog mene. - Kako ti je to pošlo za rukom?
Tjednima sam štedio novac.
Onda sam unajmio auto i odveo je u Deauville.
S njom to neće upaliti. - Kći mi radi u Moulin Rougeu.
S vremena na vrijeme dobije pozivnice. -Ne, ne...
Hvala, Didier. -Hajde.
Dovedi je na pizzu. Mi ćemo čuvati dijete. -Hvala, dobro sam.
Ili veliki dar. Parfem, na primjer.
Mogu ti nabaviti Chanel za 20 dolara. - Baš si drag. Razmislit ću o tome.
Nekako ću to riješiti. - Umrijet ćeš zbog jeftinog Chanela.
Dider, imaš li još uvijek kamion? -Da.
Pomakni taj prokleti kamion. - Ne mogu ih blokirati zauvijek.
Jesi li zapisala broj? -"Nazovi me."
Dobro jutro.
"Šifra: 21b78. Dođi večeras upoznati dijete. Ne prekasno."
"P.S. Šupak."
Molim vas, prestanite svirati. Ne možete svirati bez dozvole.
U redu, spremit ću se. Nisam znao, oprostite.
Dokumente, molim vas.
Nećete vjerovati, ali sinoć mi je u ovom baru ukraden novčanik.
Čekao sam da otvore, za slučaj da su pronašli nešto.
Poslat ćemo vam kaznu na kućnu adresu. -Izvrsno.
Dakle... Ivo Livi. L. I. V. I.
Ulica Yvesa Montanda 8. 18. arondisman.
Izvolite. -Hvala. -Kazna će doći u roku od 72 sata.
U redu. -Što se tiče novčanika...
Ako ga ne nađete u baru, dođite u policijsku postaju.
Dobra ideja. Hvala vam. Hvala na ljubaznosti.
Ugodan dan. -Hvala, sretno.
Bok, hvala.
Iz vinograda u Juri je. Imaju oko 2 hektra.
Stvarno je izvrsno. - Onda ću ga uzeti. -Dobro.
Vidjet ćete, ovo vino...
Svilenkasto je, eterično...
Cvjetno... Vidjet ćete.
To će biti 75 eura, molim vas.
Onda mora biti odlično.
Bok. -Doveo si djevojku.
Louise? Dođi pozdraviti.
Ovo je César. -Bok. - Mamin stari prijatelj.
Što ima? Louise, zar ne?
Jako slatko ime.
Je li to za mene ili ideš van večeras?
Ovo je za tebe. - A zašto si donio vino?
Za večeru. -Koju večeru?
Uđi unutra.
Dobro da si prebojala. Lijepo izgleda.
Ovaj stan je super. Sladak je. Hoću reći...
Promijeni sve ali ne...
Stvarno lijep stan.
Koliko je velik? - Odmah stani.
Dobro.
Vidim da gđica Louise crta lijepe stvari.
Donio sam ti novog prijatelja.
Zove se Teddy. Bok.
Ne sviđa ti se?
Idemo oprati zube. Poželi laku noć Césaru.
Laku noć. -Pa-pa.
Operimo te zubiće.
"Nazovi me za 10 minuta i reci da Camille rađa."
"Svi ljudi u selu su bili tako bezbrižni,
da nitko nije mogao zamisliti koliko su nervozni, kada padne noć."
"Mamice! Ovo je neugodno, mama."
Ovaj tip je poput mene. Zvuči kao ja.
Želiš li da César bude čudovište? Da? On zna puno toga o čudovištima.
Što bi trebao raditi? - "Cijelo se selo bojalo da će se Scarifon,
proždrljivac djece, pojaviti jednog dana.
Svi su ignorirali da se priprema tajna operacija.
Četiri kćeri gradonačelnika će se usprotiviti noći,
kako bi pronašle Scarifona i oslobodile selo njegova terora.
I njih četiri su..."
Ona ništa ne pita? - Premlada je.
Pitanja će doći za godinu ili dvije. -I što ćeš joj reći?
Istinu? -Da nisi znala gdje joj je tata?
Ne.
Reći ću joj da je pozvan jedne večeri, da sam mu presjekla grkljan,
i razgradila tijelo u kadi. Ali to mora biti tajna da mama ne ode u zatvor.
Nemaš kadu. -Nisi vidio. Dodala sam je.
Sviraš li još?
Ne, prestao sam.
Nisi li se trebao sastati s izdavačima? -Pa, nisam...
Nikad nisam poslao ovu. - Pa što onda radiš?
Ja... Zaradio sam nešto novca u New Yorku.
Bilo je fora. I u jednom trenutku htio sam se vratiti, jer...
Jer mi je nedostajao Pariz. -Ne radiš?
Radim. Radim u baru.
Kao konobar. -Ne, kao voditelj.
Preuzeo sam posao. Prirodna vina.
Vidiš, ovo je naše. Ovo je...
Radimo samo s malim vinogradima.
Ovo je iz Alzasa. Ima samo pola hektra, ali vino je...
vrlo slatko, vrlo... povrtno, slavoljubivo...
Trebate li konobaricu?
Dosadilo ti je voziti vlakove? - Pitam za prijateljicu.
Ostala je bez satnice u restoranima. Izvrsna je.
Da. Tamo sam svaki dan, trenutno zapošljavamo.
Spoji me s njom. -Vidjet ću je sutra, možemo navratiti do bara.
Sutra nažalost neću biti tamo... - Nisi li tamo svaki dan?
Skoro svaki dan. Imam obveza... - Ne želiš joj pomoći. -Želim.
Samo moram smisliti... - Navratit ćemo na happy hour.
Možeš li mi dati adresu? - Poslat ću ti sve u poruci.
Kako se zove? -Još uvijek ima staro ime.
Tek smo završili s radovima i želimo smisliti...
Lijepo i zvučno ime.
Lijepo je vidjeti te. Iako te mrzim.
I ja. -I ti mene mrziš?
Nećeš se javiti? - Nazvat ću kasnije.
Opet zove. -To je moj brat. Vjerojatno želi na piće.
Trebao bi se javiti. Možda ima neki problem.
Ne bih rekao. Halo?
Halo. -"Jesi li dobro?" - Ne baš, Camille rađa.
Izvrsno. Kako ide? -Grozno. U panici sam. Ne znam što da radim.
Molim te, dođi. - Ne brini, sve će biti u redu.
Ne, nisam dobro. Želim umrijeti, nemoj me ostaviti samog.
Siguran sam da ćeš biti dobro. - Ne želim da me Camille vidi ovakvog.
"Umij se i vrati se njoj. Ako se ne budeš osjećao bolje, doći ću."
Nazovi me. Sada ne mogu pričati. -Dobro, nazvat ću te.
Je li dobro? -Sklon je pretjerivanju. Nazvat ću ga kasnije.
Čuješ li ti sebe? Brat će ti dobiti dijete, moraš ići.
Završit ćemo što radimo i ako se ne bude osjećao bolje, nazvat će.
Vidjet ćemo se sutra. Idi. Treba te.
Žao mi je. -Ne brini, brzo se navikneš na napuštanje.
Halo? -Što si tako uporan? Nazvao si me tri sata nakon što sam ti poslao poruku.
Rekao sam ti da će biti dobro, a ti paničariš.
Camille rađa. -Stvarno? Oprosti. Stižem.
Što radiš vani? -Istjerala me. Širio sam lošu vibru.
Smiri se, imaš napad panike. - Svaki trud me ubija.
Duboko udahni, bit ćeš dobro. -Imaš nove cipele?
Pričat ću ti kasnije. Hajde, ne možeš je ostaviti samu.
Zaboravi. Ubit će me. Ti moraš ići. -Glupost.
Da, ti moraš ići. Reći ćeš joj da mislim na nju.
Neću gledati tvoju ženu kako rađa tvoje dijete.
Cijeli život si pod stresom i još uvijek si bezbrižan.
Ti si osoba za to. Molim te, uđi. Učinit ću bilo što zauzvrat. -Ne.
Pokucaj, proviri unutra i reci umirujuće stvari kao inače,
"Pierre se uznemirio, ali te voli i mislima je uz tebe."
Cesare, učini to za mene. -Ne. Ne.
Hajde. -Ne. Hajde. -Dobro.
Hvala ti.
Što ti radiš ovdje? - Dolazim u miru.
I imam poruku od Pierrea...
Dobro, Camille, dobro. Stiže. Popipaj.
Reci mi i idi k vragu. Gdje je Pierre?
Zvao me je, uznemirio se. Uskoro će se vratiti, uz tebe je.
Bit ćeš dobro. - Još jedan trud.
Želim kvalitetne udisaje. - Samo diši. -Idemo s "om".
Dobro, vidim kosu. - Govoriš to već dva sata.
Jesi li sigurna da je kosa? - Znam da je teško.
Ne mogu. Vodite me u bolnicu. Želim da ovo prestane.
Super ti ide. -Hajde, vidim puno kose. - Idi pogledaj. Želim da provjeriš.
Ne želim. -Ozbiljna sam. Reci mi je li od djeteta ili moje dlake.
Slikat ću bez gledanja pa ti sama provjeri. -Hajde.
Vidim glavu.
Pustit ću vas da se odmorite.
Bok, brate, nazvat ću te sutra.
Čestitam. -Hvala ti.
Nema na čemu.
Smijem li... -Naravno.
"Trenutno sam nedostupan, ostavite poruku."
Tata, ja sam. Nadam se da si dobro.
Zovem da ti javim da je Camille rodila večeras.
Trebao bi ostaviti poruku Pierru. Mislim da bi mu bilo drago.
Nadam se da si dobro. Bok.
Pozdrav, policajci.
Bok, brate, kako si?
Nema na čemu. Drago mi je što sam bio dio toga.
Jučer si mi rekao da ćeš učiniti bilo što za mene?
Jesi, to si rekao. Želim da nazoveš Axelle.
Mislim da si pohvatao sve u kuhinji.
Sada fokus, bit ću brza.
Oni koji dolaze na jedno, smjesti ih za bar s tanjurom kobasice.
A oni koji žele cijelu bocu, njih želim za stolovima.
I pošalji ih k meni. Razumiješ? -Da.
Ako nisi siguran za vino, pitaj mene.
Poznaješ vina, zar ne? - Da, naravno. -Izvrsno.
Drži prste podalje od rezača. Ne možemo ići u bolnicu. Gužva je.
Mislim da si spreman. A sad, da te vidim u akciji. -Dobro, idemo.
Dobra večer. -Ja ću. Kako ste, dečki? Mogu li vas smjestiti na terasu?
Bijelo vino za početak? Cesar, 2 čaše Chablisa.
Ovo je stari dobri Chablis.
Stižu dvije čaše Chablisa.
I tanjur kobasice sa strane. - Dobra večer. -Dobra večer.
Stoj za dvoje i... -Bok.
Nismo rezervirale. -Nema problema, dobit ćete stol.
Moja prijateljica, Dias. - Bok. -Dias, drago mi je.
Smjestit ću vas vani. - Ovdje? -Da. -Savršeno.
Jeste li se smjestile? - Savršeno je.
Ovo je na moj račun. -Hvala.
Ispričavam se.
Nije li ovo mjesto lijepo. Potpuno smo preuredili.
Velika razlika. Prije je to bila rupa puna pijanaca koji piju Calvados.
Poznaješ li vina? - Daleko sam od stručnjaka.
Ovo je prilično ozračeno.
Odmah ću zamijeniti. -Ne, sviđa mi se. Podsjeća na Juru. -Točno tako.
Tamo i jesmo. -Pravi... - Poznavatelj.
Poznavatelj. Izvrsno. Zapravo, tvoje znanje je dobrodošlo ovdje.
S Axelle je bilo teško u početku. Nije imala iskustva u posluživanju hrane.
Počela je na tržnicama i ribarnicama, znate...
Jako je draga... -Jeste se smjestile? Družiš se s gostima? -Dobar dan.
Dobra večer. Drago mi je. - Pričali smo o tebi. -O čemu?
Samo dobre stvari. -Izvrsno. Jeste li vi cure gladne?
On se smjestio dok bi trebao raditi, pa sigurno umirete od gladi, zar ne?
Zovu me ribari. Jelovnik.
Donesi nareske. Prste podalje od rezača, nemamo vremena za bolnicu.
Uzdravlje.
Kako je? Zabavljate se? -Izvrsno. Uživam gledati te pod kontrolom.
Već je obožavam. -Rekao sam joj da je malo pretjerala.
Nije uvijek lako s osobljem. Želite li desert?
Popit ćemo dvije čaše pjenušca i dva čokoladna moussea.
Dvije čaše pjenušca i dva čokoladna moussea, molim te.
Čokolada je... - Jesi li ti poludio?
Molim te promijeni ton. Ne prodajemo ribu ovdje.
Spusti taj nož i razgovarat ćemo u smočnici. -Da, hoćemo.
Evo ga, gotov je.
Jesi li ti poludio? Što to radiš? -Oprosti mi.
Zbog čega? Lokal je pun, jesi li ti poludio?
Lagao sam ti. Nemam pojma o posluživanju i vinima. Ne zanima me to.
Što onda radiš ovdje? - Salome je ljubav mog života.
Tek smo se ponovno spojili. Htio sam izgledati dobro.
Rekao sam joj da imam bar. Mislio sam da ću bolje izgledati ako...
Ako joj kažem da imam bar.
Prije tri godine, sve sam zeznuo.
Dok smo razgovarali, rekla mi je da sam otac njene kćeri.
Zato sam htio izgledati dobro. Rekao sam joj da imam posao.
Naravno, htjela je vidjeti.
Nisam joj mogao reći istinu. Mislio sam da mogu nešto smisliti u dva sata.
I to je to. Htio sam uspjeti. Nisam uspio. Sve ću joj reći.
Ne, nemoj. Dođi ovamo, budalo.
Kakva drama... Dobro. Slušaj. Ništa joj nećeš reći, dobro?
Ti su Hugh Grant. -Samo ponekad. - I vratit ćemo Juliju Roberts.
Od sad, ti si šef. -Ne mogu ja to. -Hajde, možeš ti to.
Račun, molim te. - Ja častim.
To je jako lijepo. Hvala ti. -Nema na čemu.
Piće prije nego odete. - Ja moram ići, iscrpljena sam.
Daj mi broj. Axelle će ti dati priliku. -Kako to misliš?
Zaposlit ćemo Dias. Radit će vikendom.
U redu. Izvrsno.
Puno ti hvala. -Zadovoljstvo mi je.
Ostaješ li ti? -Da, ali samo jedno piće.
Čuvaj se. -Laku noć, draga.
Hvala ti još jednom. Bilo je lijepo. -Stvarno to cijenim.
Smjesti se dok ne završim. - Hajde, nemoj se sramiti.
Da, ne brini se.
Molim te, popij piće s nama. -Ne mogu, šefe.
Ni kapi prije kraja smjene. -Čujem da si prije radila na tržnici.
Jesam.
To nije slamka.
Bio sam na porodu šogorice u bazenu za porod za koji nisam znao da postoji.
Obožavam ovu.
Dođi na podij. -Ne, gledat ću te.
Jako boli. Strašno boli.
Mislim da je na granici loma. - To je kraj tvog života. Gotovo je.
Imam unutarnje krvarenje.
Ne razumijem zašto si se tukao s toliko velikim tipom?
Zašto si plesala s tipom koji izgleda kao Sean Paul?
Dobro si. Dobro si. - Stvarno boli.
Ovaj je grad tako apsurdan. Čitala sam o Parizu prije dolaska.
Htjela sam vidjeti Eiffelov toranj i Sacré-Cœur.
Ali moje omiljeno mjesto je upravo ovdje.
Barbès Rochechouart.
Nedostajala si mi.
I ti si meni nedostajao.
Zašto si to učinila? Što je bilo?
Što je bilo? -Ja...
Jako si mi nedostajao ali ti stvarno želim nanijeti bol.
Žao mi je. -Koja je svrha toga? Zašto smo ovdje, Cesare?
Kako to misliš? -Zašto radim ovo? Zašto si se vratio?
Jer sam se osjećao loše. Otkako sam otišao.
Ne mogu ti nadoknaditi ono što sam uništio, ali...
Ali želim biti s tobom svake sekunde. Svake sekunde.
Idemo popiti piće kod mene ili kod tebe i sve ćeš mi ispričati. -Ne možemo.
Nemoj mi reći da živiš s nekim. -Ne živim ni s kim.
Ne, spavam na kauču prijatelja jer imam problema.
Nisi li mi rekao da si kupio stan?
Jesam, ali je u izgradnji, posvuda je žbuka i nered.
Tamo je neki tip... Dođi. -Bojiš ga se?
Da, velik je i opasan.
Smiješno je. Slučajno smo se sreli...
Iste večeri kad je izgubio ključeve.
Nikad nismo bili bliski kao rođaci.
Nikad, ali... Kao obitelj, pomažemo jedni drugima.
To je normalno. -U redu, gospođice. Mogu li sada ići kući? Malo sam umorna.
Oprosti. Idi.
Čuvaj se. Nazvat ću te sutra. - Dobro, nema problema.
Misliš da mi je povjerovala?
Cipele. -Mislim da je mogla odrijemati jer si joj tako dugo objašnjavala.
Ludo je kako je nasred ulice... - Prestani... -Izgubio ključeve.
Rođak mi je. To je nevjerojatno.
Loše lažeš. -Ne možemo svi lagati tako dobro kao ti.
Loulou?
Spava.
O moj Bože.
Dobro jutro, malena. Kako si?
Kasnim. K vragu. Moram se spremiti, možeš li sići s njom?
Da, da. -Želiš li doručak?
Mlijeko je u hladnjaku, ima kakaa.
Treća ladica lijevo. - Dobro. Što želiš?
Tost s maslacem. -Tost s maslacem. Hoćemo li napraviti vruću čokoladu?
Male, srednje ili velike kockice?
Male trokutiće. -O moj Bože.
S džemom ili... Malo džema? -Puno džema.
S puno džema od borovnice. - Imaš li još djece?
Kao da radiš to cijeli život. - Da, imam puno.
U Meksiku, Moskvi, New Yorku...
Možemo imati božićnu zabavu sa svom mojom djecom.
Što radiš večeras? Slobodan sam.
Mogu je pokupiti i nađemo se kod tebe?
Možeš nam pokazati svoju palaču.
Izvrsno. -Oko 18:30?
Moram požuriti. Kasnim. -Požuri. I onda se ljudi pitaju zašto vlakovi kasne.
Reci joj da požuri.
Jeo si, promijenio sam pelenu, što još mogu napraviti?
Sranje. Zovu s posla. -Nemoj se javiti. Vikend je i na porodiljnom si dopustu.
Da, točno. Znači da je važno.
Ne, zaboravi. Ne, neću to napraviti.
Neću ti dati ključeve.
Ne želim tvoje cipele. Ne zanima me. Jesi li poludio?
Dušo, moram na posao. - Reci im da ne možeš, ne ideš.
Trebaju me... Ne mogu te prisiliti dok si na dopustu.
Trebaju me. Izgubit ćemo velik posao. 30 minuta maksimalno.
Vidimo se.
Ovo je ludo.
Kad sazna da si beskućnik, prebit će te.
Sve se lijepo posložilo. Pronaći ću riješenje.
Evo ih. -Nemoj oštetiti Antoineovu kuću. Jako je skupa.
800 tisuća za potkrovlje. Nemoj ništa razbiti.
Prošetat ću sa Salome i vratit ću ti ključeve.
Izgledaš čudno. Je li sve u redu? -Ne, nije.
Ne znam zašto, ali moj sin me mrzi. Jedva čeka da me zadavi. Psihopat je.
Ma daj. -Vidim to, beskoristan sam. Ne treba me. Osjećam se beskorisno.
Oni su zajedno, a ja sam ovdje poput idiota. Ovo je pakao.
Moram ići, Camille već misli da ništa ne radim kako treba.
S vaše desne strane, Place des Abbesses i čuveni lokalni glazbenik.
Kod tebe je puno bolje.
Možemo li napraviti neku obiteljsku stvar?
Ubiti žene i djecu, sakriti ih ispod terase i nestati?
Ne, večera. Nešto obiteljsko.
Pričao sam s tatom, nazvao me nakon rođenja. Bilo je lijepo.
On je nazvao tebe? Lijepo. - Dobro, idem. -Vidjet ćemo.
Hvala ti. -Nema na čemu.
Ovo će biti moj ured.
S glavom u oblacima sa staklenim krovom i svime.
Bit će izvrsno. A ovdje velika polica s knjigama.
Polica s knjigama. -Dopustit ću ti da istražiš moju spavaću sobu.
Krasno. -Bit će divna. - Meni i Louise će biti lijepo ovdje.
A ti? Gdje ćeš ti biti?
Pa... Ovdje.
Mislila sam da više ne sviraš. - Da, prestao sam.
To sam donio za brata. Želi se baviti glazbom.
Želi svirati žičane instrumente što je teško,
pa sam mu rekao da počne s klavijaturom i posudit ću mu moju.
Jer više ne sviram. - Još uvijek loše lažeš.
Ne lažem. -Ne lažeš? -Ne.
Ali znamo da skrivaš stvari od mene. -Prije jesam, ali više ne.
Govoriš istinu i samo istinu. - Samo istinu. -Naravno.
Mislim da je lijepo što ne odustaješ od svojih snova.
Toliko ljudi odustane od svojih snova.
Možemo li čuti nove pjesme? - Nemam novih pjesama.
Jer sam prestao svirati, ali imam starih pjesama.
Možemo li čuti stare? Loulou ih nije čula i sigurna sam da će ih voljeti.
Lou... Lou. -O, Bože. - Imamo serijskog ubojicu.
Ostavi to, to je jako opasno.
Moram vas ostaviti. Radnica se nije pojavila i moram je zamijeniti.
I ona je umorna. Vidimo se kasnije? -Da.
I mi idemo.
Ne znam kako da se izvučem iz ovoga.
Smislit ćeš nešto. Uvijek smisliš.
Jer volim bježati. Bježim od sranja, ali ova, volim je.
Dobar sam s njom i malom. Nikad se nisam osjećao tako dobro.
Svaka obitelj ima priču o djedu, ratnom heroju.
Ali dobro je i reći istinu. -Ako joj kažem istinu, izgubit ću je zauvijek.
Prestani kukati. Evo. Uzmi auto i odvedi je u Deauville.
Dosta s Deauvilleom. -Odlazak iz grada će ti dobro doći.
Hvala, stari.
Grozno je. Upravo je zaspao.
Želiš li osvježenje? -Ne smijem se osjetiti na alkohol. Izgrdi me.
Ne znam, zeleni čaj?
Vi dečki ste se promijenili. -Žao mi je, odlazim. Previše se znojiš.
Vidimo se. -Bok, Cesare.
Cipele? -Nema potrebe.
Mamice? -Da?
Pusice. -Stižem.
Cesar, pusice.
Izgledaš "cool". Idemo kod dadilje.
O, ne. Čekaj. Tako je bolje.
Raširi ruke i vrti se.
Jesi li ozlijedila koljeno?
Idemo li spavati ili ne?
Ustani. -Koliko je sati? -10:30.
Uzmi svoje i Louisetteine stvari, vodim vas na put. -Gdje?
To je iznenađenje.
Na koliko? -Ne dugo.
Radim sutra, ne mogu samo otići. - Možeš, to je iznenađenje. Hajde.
Ustani.
Hoćeš da ti skuham čaj? -Da. - Vjeruješ li mi? -Ne.
Idemo, dame. Jeste li spremne? -Čiji je ovo automobil?
Ukrao sam ga. -Da.
Od mog prijatelja. Idemo.
Gdje smo? -Htjela si proputovati Francuskom.
Možemo do amfiteatra u Arlesu. - Arles? To je daleko.
Ali ovdje je. -Daleko smo. Možemo odmoriti u Lascauxu.
Chambrod je odmah pokraj. -Što je to? -Chambrod.
Kažem ti, dobro je. Halo?
Brate, grozno je. Camille i Sasha me mrze. Ne mogu više.
Moram vidjeti druge ljude. Može li rođendanska večera za tebe u nedjelju?
Mrzim obiteljske večere. Kad se slažemo, samo se napijemo.
Jedemo, pijemo, pjevamo sretan rođendan. Bit će dobro. Molim te.
Pitat ću Salome, ali sumnjam. Pitat ću i javim ti.
"Hoćemo li zvati tatu?"
Ako nam nestane tema može pričati o svojoj depresiji i svi se možemo ubiti.
Pierre. -Moram ići, Hitler me zove.
Stižem.
Moj brat. Želi da se u nedjelju svi nađemo za moj rođendan.
Ali u troje je bolje pa ću reći ne. - Ne, to je dobra ideja.
Ručak kod kuće. -Nećemo komplicirati. Može samo kava poslije.
Nije komplicirano. Napravit ćemo nešto jednostavno.
Dobro, dobro. -Nisi raspoložen?
Ne volim slaviti rođendan s obitelji i...
Bit će super. Ali pažljivo da se netko ne izlane o...
Reći ćemo joj kad dođe vrijeme.
Idemo, Loulou. -Idemo.
Pozvani smo u nedjelju na ručak kod Salome.
Idemo. -Može.
Zapravo je ogromna. Nisam znala.
Još je veća uživo.
Još imamo vremena otići u Arles? -U Arles? -Ovdje.
Arles. -Mi smo ovdje.
Mi smo ovdje. Prođemo pokraj Arlesa, i navratimo u Savoie.
I onda idemo. -Mak plače. - Hoćemo li vidjeti selo?
U galop.
Stižemo mamu.
Nisam pitala, ali jedu li svi sve?
Cesar? -Da, da.
Jesi li dobro? -Jesam, zašto?
Ne znam, izgledaš zamišljeno.
Samo želim da sve prođe dobro. Moja obitelj je... Čudna.
Mi smo tvoja obitelj, oni su naši gosti, dobro?
Idemo. -Počistimo malo. Nered je. -Vidim.
Bok. -Sretan rođendan. -Hvala.
Dobar dan. Camille. - Ja sam Salome.
Sjećaš se Pierra? - Da, prošlo je dosta vremena.
Lijepo je ovdje. -Hvala. Tata. Nisam te vidio.
Gdje si se skrio. -Nisam se skrio, o čemu pričaš?
Sakrio si se u hodniku. - Nisam, sad sam došao.
Kako su svi? -Dobro. -Pozdrav.
Drago mi je. Uđite.
Dakle, spava ujutro, a ne po noći? - Spava cijelo vrijeme.
Sasha je jako narastao. - Ne, to je Louise. Ona je...
To je moja kći. Ima tri godine.
Tata, ovo je Salome.
Salome, ovo je moj tata, Pascal. I Louise, Salomina kći.
Koliko je sati? -Točno jedan. Mogu li uzeti vaš kaput? -Ne, ne.
Volim nar, ali ga je teško očistiti. -Čvrsto spava, a ništa nije jela.
Probudit će se za tortu. - Ne mogu se zaustaviti.
Jesi li dobro, tata? -Da, dobro sam. - Je li ti hladno? Trebaš deku? -Ne.
Cesare. Reci mi. Smiješim li se sada ili ne?
Pa ne, ne baš. -A sada? -Da.
A sada? -Nije baš osmijeh.
Vidi ti to. -To je ludnica. To je magnetizam. -On je čarobnjak.
Pierre? Smijem li se ili ne? - Ne. -Ni na jednoj strani?
Ne. Ni na jednoj.
Jesi li dobro? -Da. -Što je bilo? - Pascal, činiš se malo odsutno.
Malo više nego inače. - Da. -Što je bilo?
Ne. Imao sam zahvat. I bojim se da nije uspio.
Operaciju? -Ne. Malu injekciju. Htio sam...
Izbrisati bore. -Molim?
Molim? Stavio si Botox? -Da.
Ne baš. Hijaluronska kiselina. Potpuno je prirodno.
Ozbiljno? Ali zašto? - Zašto si to napravio?
Alexanda me ostavila, i... Teško mi je.
Tata. -Pascal. -Zašto?
Ne znam zašto. Rekla mi je da...
Rekla mi je da se ne vidi sa mnom. Ne razumijem.
Zašto? -Jer ima 36 godina, tata.
Stvarno?
Kada ti žena koja je 30 godina mlađa od tebe,
kaže da se više ne vidi s tobom, prva ideja ti je Botox?
To je grubo. Udarit ću ga ako nastavi. Reci mu da prestane.
Pierre, sad je dosta. -Dečki, prestanite. Malo ste grubi.
Prekidi su grozni. - Da, grozno je.
Siroti Pascal. -Očajan sam.
Proći će. Nakon pet, šest mjeseci će proći.
Hoće li proći i usta Nicole Kidman? -Dosta, prestani.
Djed spava. -Da. -Vidi.
Sretan rođendan ti,
sretan rođendan ti,
sretan rođendan, Cesare,
sretan rođendan ti.
Ugasimo svjećice zajedno. Jedan, dva, dva i pol...
Tri... Jedan, dva, tri...
Sad ću otvoriti darove. Pa da vidimo. Dar od mog brata.
Ovaj put sam nadmašio sam sebe.
Jedinstvene. -Prekrasne. - Ovo je od Louise i mene.
Hvala. Je li ček?
Ako želiš. Prvo, hvala vam, Pascale,
što ste stvorili ovog, seronju.
Dugo nisam bila ovako sretna.
I zato, hvala vam. - Nema na čemu.
Dakle... Louise i ja mislimo da ne bi trebao odustati od glazbe.
Stoga smo kopirale tvoj album i poslale ga na... Koliko Loulou?
18. -18 izdavačkih kuća. I dvije te žele upoznati.
Bravo, to je izvrsno. -"Cool."
Evo ga. Sastanak s Asuna Music u četvrtak u 14h.
Jesi li sretan? -Pa, ja... -Da.
Ne znam što bih rekao. Dirnut sam. Hvala.
15 godina ti govorim da to pošalješ.
Nije kao da nisi imao vremena da se pripremiš.
Nazdravimo. Za Loulou. Izvrsno. Zahvaljujući tebi.
Ovo je bilo lijepo, zar ne? Dobro je prošlo. -Da, bilo je super.
Jesi li dobro? -Jesam.
Izgledaš kao da si uzeo LSD s tatom.
Ne, dobro sam.
Mislim da sam samo umoran.
Zaboravio sam nešto napraviti. Moram Axelle dati ključ od bara.
Ona nema ključeve? -Imali smo rezervne, ali ih je izgubila.
Brzo ću. Vidimo se.
Cesare?
Halo?
Dobro.
Hvala ti na svemu. Je li Francoise bolje?
Poljubi je od mene. Doći ću u posjet, obećavam.
Dobro. Vidimo se uskoro. Ciao, bok.
Kakav seronja.
Oprosti, oprosti. -Gdje si bio?
U baru. Bilo je krcato pa sam pomogao, i onda smo malo popili.
Ali zvala sam te. -Molim?
Znam, nisam ti htio smetati, spavala si, a netko mi je ukrao telefon...
Zvala sam bar, nisi bio tamo.
Zašto si zvala bar? - Nisi se javljao.
S kim si pričala? -Konobarica mi je rekla da nisi tamo.
Jesi li onda zvala policiju? -Jako smiješno.
Što je? -Ništa? -Ti si ta koja je sva... -Ne razumijem.
Ni ja, ne želim... Salome, ozbiljno...
Ne želim sada voditi ovaj razgovor. Radit ćemo to?
Svađat ćemo se kao glupi normalni par? -Normalni par?
Ti si? -Ja? Ti si. Ti si normalan u ovoj kući?
Ti se ponašaš normalno i zoveš okolo. - Ovo je zbog izdavača, zar ne?
Nemoj ići, nije bitno. -Nemoj mi govoriti što mogu i ne mogu.
Bojiš se? -Ne. -Bojiš se neuspjeha. -Ne, ti se bojiš.
Čega? -Tvog dara, koji nije dar već očekivanje. -Očekivanje?
Naravno? -Što ja mogu očekivati od tebe? -Da budem dovoljno dobar.
To je sve što želiš. -Lijepo. - Večeras spavaš tu. Smrdiš na alkohol.
"Priča se ponavlja.
Opet, šutnja i nerazumijevanje s tvoje strane
a kukavičluk i prazna obećanja s moje.
Sranje.
Pomisao kako čitaš ovo dok ti kosa postaje sijeda,
a oči gube boju tjera me na plač.
Želim plakati dok čitam ovo i mislim kako sam mogao to napisati.
Jako mi je žao, Salome.
Ne zaslužujem ljubav koju ste mi ti i Louise dale jer sam lažov.
Nemam doma ni novca. Nemam posao ni bar.
Nemam ništa svoje, ali to si već znala.
U tri godine, prodavao sam Mojito na Costa Bravi,
čistio vanjske toalete u Portugalu,
i mnoge druge ne tako krasne stvari.
Vjerovao sam da sam slobodan, i što je važnije...
Očito, važnije od života iz bajke s ženom mojih snova.
Kad sam se vratio, nisam očekivao da ću naći tebe i Loulou iza vrata.
Nisam ti imao što ponuditi, pa sam ti opet lagao.
Bojao sam se da nisam dovoljan.
Uvijek se bojim da nisam dovoljan.
Iako su osjećaji, osmijesi i trenutci sreće,
bili iskreni. Stoga, odlazim. Opet.
Možda je to moj put.
Reci Louise što želiš. Da sam u zatvoru jer sam ukrao bombon.
Da sam spalio amazonsku prašumu.
Ili da sam nastradao na romobilu. Bar nešto smiješno, može?
Ništa hrabro i herojski.
Često one koji nestanu pretvaramo u heroje.
Ja sam sve, samo ne heroj.
Ili joj reci istinu. Ponekad, istina zvuči bolje.
Volim vas obje. Scarifon."
Sranje. -Što je?
Salome je. Izgleda da je Cesar opet nestao.
Idem vidjeti je li kod Ammada ili je mrtav u grmlju. -Ne, Pierre.
Samo 10 minuta. - I 10 sekundi je previše.
Prestani brinuti za brata i počni se brinuti za sina.
Brinem za njega.
Ljubavi? -To nije kritika. -Je.
Znam da se trudiš i da ti nije lako.
Imaš još jednu brigu.
Cesar se može sam hraniti i kupati. Sasha ne može.
Pusti ga da sam shvati. Dobro? -U redu.
Možemo biti sami, samo nas troje. Uostalom, što možeš?
Ne možeš se brinuti za njega umjesto njega.
Što želiš večeras? Burger i film?
Kako je on, mali mačak?
Znam, život nije lak.
Prava je gnjavaža.
Evo ga, ljubavi moja.
Oprostite. Prodajem mobitel.
Molim vas. Prodajem telefon za 50 eura. -Ne, hvala.
Oprostite, prodajem telefon.
Trebaš pomoć? - Da. Moram kupiti kartu.
Što ćeš s novcem? -Rekao sam ti. Kupiti kartu. -Dobro, u redu.
Nisam zainteresiran. Ali tvoje naočale... -Ne, tek sam ih kupio.
Hajde čovječe. -Ne. - Dat ću ti dobru ponudu.
U redu je. -Koliko? -Ne...
Dobar dan, gospodine. Gospodine. Dobar dan.
Prestanite svirati. Vašu dozvolu, molim vas.
Nemam dozvolu. -Potrebna vam je za sviranje na ulici.
Nisam znao. Netko mi je ukrao novčanik na onoj terasi.
Stavio sam ga na stol, tip ga je uzeo i otišao.
Imam vlak za Brest za 25 minuta, a karta mi je bila u novčaniku.
Oprostite. Ne želim o tome. Ostavite me na miru.
Molim? -Ostavite me na miru. Ne razumijete francuski?
Trebam 20 eura da kupim kartu.
Pazite na ton. Molim vas osobnu.
Dajte mi kaznu, lako je. Znate što trebate činiti.
Spremite se ili idete s nama. - Nemate li dilera za uhititi?
Idemo, idemo.
Smirite se. Nema svrhe da se uzrujavate. -Naravno da ima.
Uzmite moje stvari. To je sve što imam.
Uđite u auto, neću pobjeći.
U redu. Vaš potpis na dnu stranice, molim vas.
Izvolite. Na vašem telefonu smo vidjeli 15 propuštenih poziva od vaše djevojke.
Nazvali smo je i obavijestili. Nismo čudovišta.
Hvala. -U redu. -Vaše stvari.
Tako. Izvrsno, idemo. -Hvala.
Ugodan dan, gospodine. -Doviđenja.
Vidi tko je ovdje. -Žao mi je.
Začepi. Pričat ćemo kasnije.
Uskoči straga s njom.
Ovdje. -Da, tamo. - Straga je tamo.
Ove tri su nove.
Ova je kad sam lagao za ključeve. Ova je kad sam otišao.
A duga je za pritvor. Pritvor je gnjavaža.
A ove...
sjećaš li se? -Da.
Pažljivo slušaj, govno jedno,
pažljivo spusti stvari ispred mojih vrata ili ću te razbiti.
U redu? Više te nikad ne želim vidjeti, je li ti jasno?
Oprostite? -Čekaj, da?
Nisam vidio ništa ljepše u svom životu.
Dobro, otkako se krava otelila na sajmu poljoprivrede.
Bilo je vrlo dirljivo. Bilo je veliko... Hoću reći...
Kako se zovete? - Salome? A vi?
Cesar. -Gledao si me poput... -Pogled ljubavi.
Jako mi je žao. - Začepi ili ću te razbiti.
Sada ja pričam.
Onog dana na klupi...
Znala sam da se nešto događa.
Po prvi put, osjećala sam se kao da mi život počinje.
I... Kada si otišao...
Osjećala sam se kao da se više ništa neće dogoditi.
Kad si se vratio...
Rekla sam si da se moram potruditi da ovaj put ostaneš zauvijek.
Žao mi je, Cesare.
I ja sam tebi lagala.
Ona nije tvoja kći.
Ali... Jako mi se sviđa.
I ti se njoj jako sviđaš.
I što sad?
Pa za početak, idemo na sladoled.
Da.
Loulou, idemo. Idemo na sladoled.
Želiš li sladoled?
Misliš li da izgledamo čudnije od drugih? -Drugih Parižana? Ne.
Odgajanje djece među štakorima je ionako čudno.
Misliš li da će biti teško? -Vjerojatno.
Ali istovremeno, možda neće. - Ne, smislit ćemo nešto.
Želiš li dati novca?
Evo, idi.
Bravo.
Idemo na put u Arles. -Arles?
Što je s tobom i Arlesom? -Oduvijek sam voljela Arles. -Dosta s Arlesom.
I jesti piletinu s obitelji svake nedjelje. -Apsolutno ne.
Primi me za ruku. Louise.
U redu je, nema automobila.
Ostani na sunčanoj strani ulice.
Dođi da te Cesar nosi. Bit će lakše. - Na mojim ramenima? -Da.
Možemo se preseliti. - Ne, mrzim pakiranje.
Možemo se pretvarati da se selimo. -Da.
Možemo obilaziti stanove i pretvarati se. -Stanove koji nam se ne sviđaju.
I kritizirati ih. -Nedovoljno dobri.
Naći ću se s bankarom i pretvarati se da sam bogat.
I želim veliki stan. - Nemaš dovoljno za sladoled.
Šteta, imam ideju za veliki projekt.
Htio sam pokrenuti dostavu morskih plodova.
Bilo bi jako uspješno. - Nevjerojatan si.
Mogli bi živjeti život iz snova.
Misliš da mogu završiti odjavnu špicu prije nego skrenemo? -Nisam siguran.
Prilično je duga. - Ljudi će otići.
Hodajmo onda malo brže. Moramo održati korak.
Ili će ljudi otići. - Idemo kući.
Želiš ići kući? -Da. - Loulou, želiš li ići kući?