Хлопчик-вовчик та Дивофабрика
РОЗДІЛ 2
«У якому в Хлопчика-вовчиказ'являється ліжко»
Майже прийшли.
Не розплющуй. Можна!
Ух ти!
Влаштуймо тобі екскурсію.
Це ліжко Бліпа,
а це ліжко Онейри,
а це моє ліжко.
А це мій стіл,
оце мої свійські гілочки, а це Норман.
-Нормане, скажи «привіт».-Привіт.
Який же він розумник!
-Мусимо поспішати.-Бувай, Нормане!
Привіт.
-А це, напевно, ліжко Зандри.-Гей!
Не чіпай моїх речей, людино.
Онейро, ще раз…
Ой, біда! Це Бліп з Онейрою.
Їм не можна знати, що ти людина,тому намагайся бути менш людським.
Так, і більш спритським.
Ні! Менш людським.
Ідеально! Не рухайся.
Привіт, друзі-сприци.
-Сприти.-Сприти.
Це Хлопчик-вовчик.
Він новенький, а ще вінточно не людина.
Що-що?
Я теж не розумію його жартів.
Почекайте кілька хвилинок.
Як на мене, все пройшло чудово.
Стеблику, це було жахливо.
Ти що, не розумієш, що буде,якщо хтось дізнається, що він – людина?
Професор Люкскрафтвідправить його додому.
Та найважливіше те,що в нас будуть неприємності.
Я не можу зараз повернутися.
Мені подобається тут, з вами,і з Пухнатиком, і з Норманом.
Привіт.
Будь ласка, навчіть мене не виділятисяй бути спритом, щоб я залишився.
Слухай сюди, людино,бо я пояснюю лише один раз.
Це Фабрика.Вона в самому центрі Землі.
-Тут ми живемо, працюємо і…-Створюєте речі для мого світу.
Це не твій світ, людино.
Сприти створювали речіще до того, як ви з'явилися
і стали вдавати головних.
Але так, тут ми створюєморечі для світу.
Прекрасно. Я обожнюю створювати речі.
Я постійно щось створюю.
-Наприклад?-Наприклад оце.
Ой, яке гарне.
А що це?
Я його зву «Ковпак ясновидця».З ним ти відчуваєш думки інших людей.
Я відчуваю, що Зандра дуже сердита.
Ого! Він діє.
Не діє.
Що це за шум?
О, ні. Я про це забула.
Зоряний іспит! Зоряний іспит!Зоряний іспит!
Ми чули, що в цій кімнатіживе новий сприт.
А, так. Це я.
Якийсь ти дивакуватий на вигляд.
Талі, чого тобі?
Треба влаштувати йому зоряний іспит.
А що це?
Зоряний іспит – це давня традиція.
У свій перший вечір його проходитькожен новий сприт.
Треба лише вислизнути надвір,
не попастися охороні,перетнути озеро, вилізти на вежу,
проникнути в гніздо Зоряної істоти,не розбудивши її,
взяти зірку й принести її сюди.
-Ти сказала «Зоряна істота»?-Саме так.
Будь-який сприт, що принесе зірку,
може з гордістю почепити їїна стелю своєї кімнати.
Щось я не бачу тут зірок.
І я не бачу.
Із зірками повертаютьсялише найкращі сприти.
Хлопчику-вовчику, тобі це не вдастьсябез спритських здібностей.
А ще ти не повиненпривертати до себе уваги.
Але ж я повинен ще й не виділятися?
Якщо всі сприти роблять такеу свій перший вечір,
то і я повинен зробити.
-І я зроблю!-Так! Гайда!
І принесу нам зірку, якщо вже так.
Вислизнути з кімнати – зроблено.
Повз охоронців і через міст.
Озеро він нізащо не перетне.
-Перетне.-Так? І як?
Які в нього здібності?
У нього є капелюх!
Капелюх.
Зандро, може, й тобі варто буловзяти капелюха на свій іспит?
А він не може просто перепливти?
Онейро, не всі вміють плавати!
-Ура! Молодець, Вовчику!-Так, Хлопчику-вовчику!
Як же ми туди виліземо?
Може, зробити реактивний рюкзак?
Хто зайшов у мій покій?
Покажися.
Це...
Я, Великий Вовк.
Великий Вовк?
І чого ж ти завітав до мого покоюбез запрошення?
Я хочу взяти зірку, будь ласка.
Я так розумію, ти – Великий Вовк?
Здрастуйте.
Тобто тобі потрібна одна моя лусочка?
Як і всім іншим.
Але ти не такий, як усі інші, правда?
Авжеж, такий.
Удаєш із себе те, чим ти не є.
Ти з поверхні!
Люди вже затьмарили світло зірок.
Тепер ти хочеш украсти мою?
Ви всі однакові.
Гей, заждіть!
О, ні!
А ти завзятий.
Будь ласка. Зірка мені потрібна.
І нащо ж вона тобі?
Щоб не довелося вертатися додому.
Що ж, Великий Вовче.
-Ще побачимося.-Що?
Ні!
Він зміг!
Стеблику? Стеблику! Ти як?
Зандро, ти бачила? Він летів!
Здається, ти вдарився головою.
Це доводить, що він усе-таки сприт,
бо я майже впевнений,що люди не вміють літати.
Він просто найкращий!
-Так!-Так!
-Молодець!-Так!
Ти зумів!
Так!
Вовчику, треба завершити екскурсію.
Ось твоє ліжко.
Його треба прикрасити.Це тобі для початку.
Ти це зробив… для мене?
Авжеж. Хіба друзі не для цього?
Не знаю.
Здається, у мене ранішеніколи не було друзів.
Люба мамо,
ти все правильно казала.Цього разу все зовсім по-іншому.
Думаю, саме тут мені й належить бути.
Невже це справді він?
РОЗДІЛ 3
«У якому Хлопчик-вовчик робить ляп»
-Так!-Ні.
-Так.-Ні!
Так, так, так, так, так!
Стеблику, він не летів. Тобі, напевно,мох в око потрапив чи ще щось.
Мох? Вовчику, скажи їй.
Вибач, Стеблику.Чесно, я не знаю, що сталося.
Усе мов у тумані.
А що це за двері?
Вони всі ведуть у лабораторії,і кожна лабораторія не така, як інші.
А, лабораторії — це там,де ви все створюєте.
Ну, дорослі сприти створюють.
Ми ще вчимося, але можемо допомагати.
Сьогодні ми допомагаємопрофесору Кролю Куцохвосту.
Круто. А що будемо створювати?
-Акул?-Краще.
-Лаву?-Краще.
Акул, що можуть плавати в лаві?
Краще!
Кролів!
Благородні створіння.Живучі, витривалі.
Перепрошую.
Професоре Ку-ций…
Професор Куцохвіст.
-Так. Хотів запитати…-Запетляти? Куди запетляти?
Сподіваюся, не дуже далеко.Петляти небезпечно.
Ну все! Досить!
Ніякого петляння.
Усі тримайтеся разом і йдіть за мною.
Не так близько, будь ласка.
Ого.
Круто! Слайм! Люблю слайм.
Це не слайм. Це Небесна глина.
Ми з неї ліпимо життя.
Сьогодні ліпимо американських кроликів,сторінка 5673.
Чітко дотримуйтесь інструкцій,
а якщо я комусь потрібний…
я буду в коробці.
Мені треба ще глини.
Ще глини? У тебе її якразстільки, скільки потрібно.
-Але мені треба зробити крила.-Крила?
У кролів не буває крил.
У мого бувають. Глянь.
І роги теж, а ще кількадодаткових лапок.
А це що?
Це феєрверк.
Це кролик-вибухівчик.
Не можна змінювати конструкцію.Книга спритів священна.
Інструкцій треба дотримуватисявід букви до букви.
-Ти робиш звичайний ляп.-Що?
Ляп. Так ми називаємо те,що не виходить, як треба.
Хіба ж можна цюгарненьку мордочку назвати ляпом?
Назву її Стрибкою.
Ну що, всі готові?Довжину вух переміряли?
А тепер тонка робота.
Щоб ваші кролики ожили,
вам треба зачерпнутитворчої енергії Фабрики.
Саме так. Зосередьтеся.
Обережно. Обережно.
Пам'ятайте: треба по-справжньомувірити у свого кролика.
А чого ти очікував?Я тобі вже казала: ти – не сприт.
Спробувати було варто.
Бачиш, Стеблику?
Не знаю, що там тобі вчора здалося.
Зандро…
-Та тільки сприти здатні змі…-Зандро!
Що, Стеблику?
Що? Але як? Це ти зробив?
Не знаю.
Професоре Куцохвіст?Професоре Куцохвіст!
Так-так? Ох, святі вусики!Що це таке?
Добре. Без паніки!
Усі замріть.
Гей. Що таке?
Усе гаразд.
-Ну все, зараз дремене.-Я тримаю!
Стій!
Стеблику, відпусти!
У мене все під контролем!
Ось чому ми все робимо за інструкцією.
Хороша Стрибка!
Стеблику!
Невже потрібно було робити їй голки?
Вибач.
О, ні! Той портал веде на поверхню.
О, ні. Вона біжитьдо Гикавної лабораторії.
Киш, гикавчики! Киш! Киш! Киш!
Гей, Зандро. Допоможи меніз цим ящиком.
Зараз вона трохи заспокоїться.
Я ж казав, що в мене все під контролем.
І що тепер робити?
Віднесемо її до Ляпземелля.
Ляпземелля?
Яке страшне слово. І Стрибка – не ляп.
Принаймні так не мало бути.
Так ніколи не має бути.
Ніхто не робить ляпи навмисно,але глянь лише на цей безлад.
Це на краще.
Це і є Ляпземелля?
Це що, грифон?
А он кролень і виверна.
Це все ляпи.
Думаєш, що ці створіння –якісь помилки?
Вони неймовірні! Набагато кращі,ніж те, чим вони мали бути.
Зачиняйте ворота!
Ох, народ, зачиняйте ворота,і хай вони будуть зачинені!
Та що ж це таке. Нам потрібен контроль.
Ви ж їх усіх повипускаєте!
А люди тільки-но перестали віритив драконів.
Ви тут працюєте?
Авжеж, працюю, малий.
Я єгер, до ваших послуг.
І ви доглядаєте всіх цих тварин?
Так, іноді. А іноді вонидоглядають мене.
Так, доглядають.
А що в тому ящику?
Це кролиця-вибухівниця.Вона нагорі не вписується.
Але, думаю, тут їй сподобається.
Ну що ж, прощавай.
Оце штука! Таких я ще не бачив.
Тільки гляньте.
Малій бешкетниці бракувало місця,щоб випустити трохи пари.
То вона не тікала. Просто не хотіланікому зашкодити.
То як звуть вашу стрибучу вибухівочку?
-Скажіть, будь ласка.-Її звуть…
Стрибка.
Виходить, ляпи бувають кльові.
Шкода, що ніхтоне бачить цих прекрасних створінь.
Переклад субтитрів: Ольга Сушицька