Susipoika ja Kaikentekevä tehdas
8. LUKU
Susipoika löytää muiston
Susipoika-raukka.
Luuletko, että Luxcraft on tosi vihainen?
Yritän kuunnella.
Hän oli sekasortojen ympäröimä.
Eikö niin, Pehmo?
Öhö, öhö.
Itse asiassa on mainiota,että Susipoika pelasti päivän.
Hän toimi kuin sankari.
Sekasorrot eivät tienneet,mikä niihin iski.
Hän posautti täysillä,ja sekasorrot kauhistuivat.
Sitten minä...-Verso! Voisitko olla hiljaa?
Teinkö jotain väärin?
Et. Kuule, minä vain...
En ymmärrä, miksi pidät hänestä.
Susipojassa on jotain outoa.
Hän sanoi olevansa ihminen,mutta näit itse, mitä tapahtui.
En ole koskaan nähnyt tuollaista ihmistä.
Tiedämmekö todella, kuka hän on?
Hän on ystävämme.
Tarvitsemmeko muka muita ystäviä?
Unohda. Kuunnellaan vain.
Ja sittenkö paukkui?
Niin.
Taidamme olla eri mieltä siitä,millaista on olla huomaamaton.
Olen pahoillani.
En tarkoittanut tulla huomatuksi.
Olen todella yrittänyt sopia joukkoon.
Älkää lähettäkö minua kotiin.
Kotiinko? En todellakaan.Et voi lähteä täältä nyt.
Enkö voi lähteä?
Jos haluat jäädä tänne,sinun pitää tietenkin jäädä.
Tietenkin.
Onko sinulla yhä se vempain?
Vempain?
Tarkoitatte Excalipumia! On kyllä.
Tai mitä siitä on jäljellä.
Teitkö sinä tämän?
Tein, mutta se ei ole toiminut aiemmin.
Kun sekasorrot lähestyivät minua,
taisin unohtaa, ettei se ollut todellinen.
Vai unohdit?
Niin. Se tuntui niin todelliseltavain hetkisen ajan.
En osaa selittää sitä,mutta en saa sitä enää toimimaan.
Se taisi mennä rikki.
Kiehtovaa.
Osaatteko korjata sen?
Hei!
Voima ei piile pahvinpalassavaan sinussa, poika.
Minussako?
Sinä teit peitsen, etkö vain?
Niin tein.
Aivan kuten teit lentävän pussin,joka lennätti sinut ikkunan läpi?
Se on enemmänkin rakettireppu...
Hetkinen. Miten tiedätte siitä?
Sinä annat luomuksillesi voimaa.
Se on melkein keijumaista.
Keijumaista?
Tarkoittaako se...?
Olenko minä keiju?
Minä olen keiju!
Tiesin, etten sovi ihmisten joukkoon!
Minä kuulun tänne.Olin keiju alusta alkaen.
Et sinä keiju ole, poikaseni.
Olet ihminen.
Mutta...
Oletteko varma?Olenko samanlainen kuin kaikki muutkin?
Et varmasti ole samanlainen kuin muut.
Olet aivan erilainen, pikku susi.
Pikku susi?
Pikku susi.
Tiedän, kuka olet ja kuka sinusta tulee.
Kuunteletko sinä?
Kuuntelen. Anteeksi. Mitä?
En halua, että olet huolissasi.
Pidä naamio kasvoillasija yritä olla huomaamaton.
Hetkinen. Jos olen ihminen,mitä tapahtui Vartijalabrassa?
Onko minulla voimia?
Kaikki ajallaan.
Mitä tämä on olevinaan?
Emme me kuunnelleet!
Me vain nojailimme.
Juuri niin. Me nojailimme.
Joskus on vain pakko nojailla.
Teidän kolmen pitää ollapaljon entistä huomaamattomampia.
Kukaan ei saa tietää, kuka hän on.
Mitä? Miksi? Kuka minä olen?
Ei enää kysymyksiä!
Te kolme pysytte asuntolassanne,kunnes toisin sanotaan.
Mutta...
Ei jossia, muttia eikä ähäkuttia.
Varsinkaan ähäkuttia.
Olemme siis arestissa. Loistavaa.
Sinä todella osaatsotkea asioita, Susipoika.
Jos se edes on nimesi.
Ehkä olisi kaikkien kannalta parempi,jos palaisit pinnalle, jonne kuulut.
Hän kuuluu tänne.
Ei, minä en ole keiju.
Xandra on oikeassa. En kuulu tännekään.
Mitä jos palaisimme asuntolaanja pitäisimme mukavat teekutsut?
Sinä saat valita keksit, Susipoika.
Anteeksi, Verso. En ole sillä tuulella.
Et ole tuulella? Keksien syöntiin?
Kunpa Luxcraft kertoisi,mistä oikein on kyse.
Mitä tarkoitat tuolla?
En tiedä.
Minusta tuntuu,ettei hän kerro minulle kaikkea.
On myös hänen riipuksensa...
Riipus?
Niin. Hänellä oli kaulassaan riipus.
Olen varma, että olen nähnyt sen ennenkin.
Sain jonkinlaisen takauman.
Todellako?-Kyllä.
Se oli kuin hyvin sumea muisto.
Kuulin äänen sanovan,että se tietää, kuka todella olen.
Ja... Kunpa muistaisin enemmän.
Sääli, että pitää pysyä asuntolassa.
Muuten voisit käydä Muistosokkelossa.
Missä?-Muistosokkelossa.
Kaikkia maailman muistojasäilytetään siellä.
Kuulostaa täydelliseltä. Mennään sinne.
Mitä? Ei!En tarkoittanut, että me todella...
Jos löydämme muistoni,
voimme saada selville,mitä Luxcraft salailee.
Hetkinen...
Saamme vihdoinkin vastauksia.
Odota nyt.
Muistosokkeloon ei saa mennäilman vartijakeijua.
Xandra opettelee vartijakeijuksi.
Eikä!
Luxcraft käski meitä pysyä asuntolassaja pitää mukavat teekutsut.
Se olisi oikea seikkailu.-Mene vain, jos haluat.
Minä ja Verso pidämme omat teekutsut.Eikö vain, Verso?
Olkaa kilttejä.
Minun pitää saada tietää,mitä on tekeillä.
Hyvä on, Susipoika. Minä tulen.
Mitä? Ei!
Ei huolta, Xandra.Pärjäämme kyllä, jos et halua tulla.
Hyvä on. Minä tulen.
Tuletko?-Kiitos, Xandra.
En tee sitä sinun vuoksesivaan Verson takia.
Jos on pakko tehdä jotain näin tyhmää,teemme sen minun tavallani.
Sovittu.
Näin me teemme...
Mitä puuhaat käytävällä keskellä yötä?
Kakaise ulos.
Mitä röyhkeyttä! Mikä nimesi on?
Miten se kirjoitetaan?
Kuinka uskallat?Tule takaisin! Täällä määrään minä!
Tämä paikka on suunnaton.
Mistä voisimme edes aloittaa etsinnät?
Tarvitset oppaisen.
Vau.
Se opastaa sinut sokkelon läpi.
Onpa siinä avulias pikku oppainen!
Mitä se tekee?
Se totuttelee sinuun.
Rentoudu ja keskity muistoon,jotta tämä on ohi nopeasti.
Tulkaa! Emme saa kadottaa oppaista.
Tänne ei kannata eksyä.
Odottakaa minua!
Voisimme olla nauttimassa keksejä.Teetä myös.
Mukavasti turvassa.
Mitä tuo kyltti merkitsee?
Ei mitään. Varo vain muistipunkkeja.
Mitä?
Muistipunkit ovat sekasortoja.
He tunkeutuvat sokkeloonja ahmivat muistoja.
Onneksi vartijakeijutpartioivat labrassa -
ja suojelevat maailman muistojamuistipunkeilta.
Sokkelo on kuitenkin niin suuri,että taistelu on jatkuvaa.
Siksi muistot hiipuvat ajan myötä.
Xandra? Muistipunkitsyövät vain muistoja, eikö vain?
Ne eivät välitä makoisista versoista.
Ei huolta, Verso. Jos jotain sattuu...
Totta puhut! Susipoika on kanssamme.
Sekasortojen on parasta olla varuillaan.
Enpä tiedä.
Minä tiedän.
Sinä näytät niille,kuten teit Vartijalabrassa.
Isket olan takaa!
Niinkö?-Juuri niin.
Sekasorrot lähtevät käpälämäkeen,ja me saamme iloita!
Sinä vain sanot noin.
Tulehan sieltä.Oppainen lentää tähän suuntaan.
Te voitte mennä edeltä.
Entä sinä?
Ette tarvitse minua enää.-Sinulla ei ole oppaista.
Entä jos eksyt?
En tarvitse suurta Susipoikaasuojelemaan itseäni.
Pärjään yksinkin.
Xandra! Meidän pitäisi pysyä yhdessä.
Pidä hauskaauuden parhaan ystäväsi kanssa.
Odota, Xandra.
Xandra!
Xandra ei taida pitää minusta.
Ei huolta.Häneltä kestää hetki lämmetä sinulle.
Pärjääkö hän?
Yksinään.-Kyllä vain.
Hän on rohkein ja voimakkain keiju,jonka tiedän.
Aivan kuten hänen vanhempansa.-Niinkö?
Niin. Hekin olivatrohkeita vartijakeijuja.
He kuitenkin kuolivat,kun Xandra oli pieni.
Onpa surullista.
Sitten hän muutti perheeni luokse.
Häntä varmasti auttoi,että hän sai kaltaisesi ystävän.
Minulla ei ollut ympärillänimuita ihmisiä.
Oli vain minä ja äiti.
Xandrakin on sellainen.
Hänen on vaikea saada ystäviä,mutta hänellä on minut.
Nyt hänellä on myös sinut.
Vau.
Hei! Katso oppaista.
Se pysähtyi.
"William Wolfen muistot,ensimmäinen vuosi."
Ovatko nämä minun muistojani?
Se on kuin satukirja Susipojasta!
Minä muistan Nallen.Se oli paras ystäväni.
Minusta ja Nallestaolisi varmasti tullut ystäviä.
Kuten sanoin,minulla ei ollut ystäviä aiemmin.
Nyt sinulla on.
Ei. Ei. Ei...
Tässä! Tuo se on.
Riipus.
Lopeta pelleily, Luxcraft.
Mitä teemme?
En ymmärrä ongelmaa. Hän on poissa.
Tällä hetkellä, mutta hän palaa.
Hän haluaa pojan.
Älähän nyt, Luxcraft.Mitä hän haluaisi ihmislapsesta?
Jos poika on se, joksi häntä luulen...
Vaikka olisikin,olisi hulluutta tuoda hänet tehtaaseen.
Entä jos hän löytää pojan?
Niin ei saa tapahtua!
Otetaan poika mukaamme.Suojellaan ja valmistellaan.
Olen pahoillani.Se olisi liian vaarallista.
Hänen pitää pysyä pintamaailmassa,jonne hän kuuluu.
He eivät ymmärrä, kuka olet,mutta minä ymmärrän.
Tiedän, kuka olet ja kuka sinusta tulee.
Pysy turvassa, pikku susi.
Tunsiko professori Luxcraft sinutennen kuin tulit tänne?
Niin kai.
Tiesin, että hän salaili jotain.
Kenen kanssa hän puhui?
En tiedä.
Entä kuka hän luulee sinun olevan?
En tiedä.
Kenen hän pelkää etsivän sinua?
En tiedä! Minun pitää ottaa selvää.
Voi sentään.
Verso?
Xandra!
Apua!
Xandra!
Verso? Minä tulen!
Apua!
Jahtaako se otus yhä meitä?
Ei. Taisimme kadottaa sen.
Emme kadottaneet!
Päästä irti!
Xandra!-Verso!
Päästä irti!
Se nappasi Susipojan!
Hei!
Kiitos, Xandra.
Muodostelmaan! Edetkää kanssani.
Voi vehnä.
Jos jotain tapahtuu,kertokaa tikuilleni, että rakastan niitä.
Normanille myös. Norman-rukka!
Mitä se tekee?-Mitä?
Käskekää sen lopettaa!
Mitä?
Se lopetti.
Mitä tuo on?
Mitä?
Voi ei.
Mitä? Mitä on tekeillä?
Se taisi kutsua apujoukkoja.
Muistipunkkeja.
Juoskaa!
Voi ei!
Me autamme, Verso.
Mitä nyt?
Nyt me taistelemme.
Pysykää kaukana. Minä hoidan tämän.
Mitä sinä teet?
En anna sinun tehdä tätä yksin.Seison rinnallasi.
Miksi?
Koska ystävät pitävät yhtä.
Voi miten suloista.
Niitä on kuitenkin tuhansittain!
Tarvitsen uuden suunnitelman ja nopeasti!
Selvä. Uusi suunnitelma!
Xandra!
Me teimme sen!
Älä tee noin enää koskaan.
Minulla on vain yksi kysymys.
Miten pääsemme alas?
Ne nimittäin tulevat ylös!
Minulla on suunnitelma.
Kyllä!
Hyvää työtä, ihminen.
Juoskaa!
Muistovartijat!
Mitä te keijukaiset täällä teette?
Me hoitelemme muistipunkit.
Ota tämä. Vie ystäväsi turvaan.
On tapahtunut uusi murto.
Muistosokkelossa. Niitä on sadoittain!
Ettekö näe,että sekasorrot nousevat meitä vastaan?
Emme voi sivuuttaa tätä enää.Ennustus sanoo...
Ennustus? Höpötätkö siitä jälleen?
Hullutuksillesi ei ole aikaa, Luxcraft.
Itse hulluttelet!
En puhu pötyä.
Antakaa minun tuoda poika tänne.
Voimme kouluttaa häntä.
Valmistella hänet tulevaaja kohtaloaan varten.
Me tarvitsemme häntä. Se on ainoa keino.
Tiedätkö edes, missä poika on?
En.
Pitää silti toimia.
Aika on koittanut. Hän on tämän takana.
Olen pahoillani, Luxcraft,
mutta emme tiedä varmasti,liittyykö sekasortojen hyökkäys häneen.
Sekasorrot iskevät jatkuvasti.Niin se vain on.
Sitten etsin muun keinon todistaa sen.
Suokaa anteeksi,mutta minun pitää lähteä matkalle.
Älä hätiköi, Luxcraft.
Antaa höppänän mennä.
Joten Luxcraft halusi tuoda sinut tänne,
mutta muiden mielestä se oli vaarallista?
Niin, enkä kuulemma kuulu tänne.
Olen iloinen, että olet täällä, ihminen.Vaara ei haittaa minua.
Samoin!
Paitsi mitä vaaroihin tulee.
Halusin vain kiittää teitä avustanne.
Tarkoitan, että minä...
Älä vain ala pillittää.
Anteeksi, jos olin...
Känkkäränkkä?
Niin. Jotain sellaista.
Kuningattareni.
Poika on täällä.
Tekstitys: Petra Rock