Vlčík a Továrna na cokoliv
8. KAPITOLA
„Ve které Vlčík najde vzpomínku“
Chudák Vlčík. Je Čárymár hodně naštvaný?
Poslouchám.
Byl přece obklopený kazisvěty.
Že jo, Chumáči?
Vlastně to bylo štěstí,že nás Vlčík zachránil.
Zachoval se jako hrdina.
Ti kazisvěti z toho byli hotoví.
On na ně: „Bum!“ A oni: „Ale ne!“
- A potom…- Klíčku! Buď už prosím zticha.
Provedl jsem něco?
Ne. Hele, já jen…
Nechápu, co se ti na něm tak líbí.Něco na něm nehraje.
Prý je člověk,ale to v Laboratoři ochránců…
Není jako lidé, co jsem doteď viděla.
Víme vůbec, kdo to je?
Náš kamarád.
Potřebujeme další kamarády?
To je fuk. Prostě poslouchejme.
A pak „bum“?
Bum.
Zdá se mi, že jsi to nevyčnívánípochopil jinak než já.
Promiňte.
Nechtěl jsem udělat scénu.
Opravdu jsem se snažil zapadnout.
Prosím, neposílejte mě domů.
Domů? To určitě ne. Teď odejít nemůžeš.
Nemůžu?
Teda, když tu chceš zůstat,tak tu samozřejmě zůstaň.
Samozřejmě.
Ještě máš takový to tamto?
Takový to tamto?
Myslíte Excalibum! Ano.
No, spíš už jen zbytek.
Tos vyrobil ty?
Jo, ale předtím nikdy nefungoval.
Jak se kazisvěti blížili,
nějak jsem zapomněl, že není opravdový.
Zapomněl?
Jo. Měl jsem pocit, že je opravdový.Na chvíli.
Neumím to vysvětlit,ale teď ho rozchodit neumím.
Asi je rozbitý.
Zajímavé.
Umíte ho opravit?
Hej!
Ten kus kartonu žádné schopnosti nemá,chlapče. Máš je ty.
Já?
Vyrobils ho ty, ne?
No, jo.
A taky ten létající pytel,co tě vynesl do okna?
Je to spíš raketový batoh…
Počkat. Vy o tom víte?
To ty propůjčuješ svým vynálezům moc.
Skoro jako skříťák.
Jako skříťák?
Znamená to…
Jsem skříťák?
Jsem skříťák!
Já věděl, že k lidem nepatřím!
Patřím sem.Celou tu dobu jsem byl skříťák!
Nejsi skříťák, chlapče.
Jsi člověk.
Ale…
Jste si jistý?Jsem snad stejný jako ostatní?
Určitě nejsi stejný jako všichni ostatní.
Jsi jedinečný, malý vlku.
Malý vlku?
Malý vlku.
Vím, kdo jsi a kým se staneš.
Posloucháš?
Jo. Pardon, co?
Nedělej si starosti.
Nasaď si tu masku a nevyčnívej.
Počkat. Jestli jsem člověk,tak co to v té Laboratoři ochránců?
Mám schopnosti?
Dočkej času.
Co to má znamenat?
My jsme neposlouchali!
Jen jsme se opírali.
Jo, to je ono. Opírali.
Někdy je potřeba se opřít.
Vy tři se držte zpátky.Mnohem víc než dřív.
Nikdo nesmí zjistit, kdo to je.
Cože? Proč? Kdo jsem?
Konec otázek.
Zůstaňte až do odvolání v ložnici.
- Ale…- Už žádná ale a kdyby nebyly ryby.
Hlavně žádné ryby.
Máme zaracha? To je teda skvělý.
Máš talent na dělání problémů, Vlčíku.Jestli se tak vůbec jmenuješ.
Možná by bylo lepší,kdyby ses vrátil na povrch, kam patříš.
Ale on patří sem.
Ne, nejsem skříťák.
Xandra má pravdu. Sem taky nepatřím.
Co kdybychom si v ložnici dali čaj?
Vlčíku, můžeš vybrat sušenky.
Promiň, Klíčku. Nemám na to náladu.
Nemáš náladu? Na sušenky?
Kéž by mi tak Čárymár řekl,o co vlastně jde.
Co tím myslíš?
Nevím.
Jen mám pocit, že mi neříká celou pravdu.
A ten jeho náhrdelník…
Náhrdelník?
Jo. Měl takový přívěsek.
Mám pocit, že už jsem ho viděl.
Vracely se mi vzpomínky.
- To určitě.- Opravdu.
Byly takový nejasný.
Jakýsi hlas mluvil o tom,kdo doopravdy jsem.
A… Kdybych si tak mohl vzpomenout.
Škoda že máme zaracha,jinak bys mohl jít do Labyrintu vzpomínek.
- Kam?- Do Labyrintu vzpomínek.
Jsou tam vzpomínky celého světa.
To zní skvěle. Jdeme.
Cože? Ne! Nemyslel jsem, že…
Když najdeme tu mou vzpomínku,možná zjistíme, co nám Čárymár tají.
Dobře. Počkat…
Konečně dostaneme odpovědi.
Počkej chvilku.
Bez ochráncese do Labyrintu vzpomínek chodit nesmí.
Xandra je ochránkyně ve výcviku.
Ne!
Čárymár řekl,že máme jít do pokoje a dát si čaj.
Bude to dobrodružství.
Tak si jdi.
Klíček a já si dáme čaj i bez tebe.Že jo, Klíčku?
Prosím?
Musím zjistit, co se děje.
- Dobře, Vlčíku. Tak já s tebou půjdu.- Cože? Ne!
To je dobrý, Xandro.Nemusíš chodit s náma.
Tak jo, jdu taky.
- Fakt?- Díky, Xandro.
Nedělám to pro tebe, ale pro Klíčka.
Jestli musíme udělat takovou blbost,tak po mém.
- Platí.- Uděláme to takhle…
Co děláš v sále po večerce?
Tak vysyp to.
Taková drzost. Jak se jmenuješ?
Jak se to píše?
Co si to dovoluješ?Vrať se. Jsem ruka zákona.
Je to tu obrovský.
Kde vůbec začneme hledat?
Potřebuješ vodilku.
Povede tě labyrintem.
Ty jsi ale šikovná vodilka.
Co to dělá?
Ladí se na tebe.
Soustřeď se na tu vzpomínku,ať už to máme za sebou.
Honem. Ať nám ta vodilka neuteče.
Ztratit se tu je hrozný.
Počkejte.
Že jsme si raději nedali sušenky. A čaj.
V bezpečí a pohodlí.
Co je to za značku?
- Nic důležitýho. Pozor, paměťoví roztoči.- Co?
Paměťoví roztoči. Jsou to kazisvěti.
Zamořují labyrint a živí se vzpomínkami.
Naštěstí udatní ochránci laboratoř stráží
a chrání světové vzpomínky před roztoči.
Labyrint je rozlehlý,a tak je to nekončící bitva.
Proto vzpomínky časem slábnou.
Xandro?Ti roztoči požírají jenom vzpomínky, že?
Šťavnaté skříťáčky nežerou?
Neboj, Klíčku. Kdyby něco…
Máš pravdu! Máme s sebou Vlčíka.
Ti kazisvěti by si měli dát pozor.
Myslíš?
Je to tak.
Ty bys jim dal co protojako v Laboratoři ochránců.
Udělal bys: „Prásk, bum, bác!“
- Jo?- Přesně tak.
Kazisvěti by křičeli: „Jejda!“A já: „Hurá!“
To jen tak říkáš.
Hej, neloudej se. Vodilka jde tudy.
Jen si jděte.
A co ty?
- Mě už nepotřebujete.- Ale nemáš vodilku.
Co když se ztratíš?
Já ochranu mocného Vlčíka nepotřebuju.
Vystačím si sama.
Xandro, měli bychom zůstat spolu.
Užijte si to, vy kamarádíčkové.
Xandro, počkej.
Xandro!
Xandra mě asi moc ráda nemá.
Neboj. Jen jí dej trochu času.
Bude v pořádku?
- Sama?- Ano.
Je to ta nejdrsnější,nejsmělejší a nejsilnější skříťačka.
- Její rodiče byli stejní.- Rodiče?
Jo. Taky to byli odvážní ochránci.
Ale umřeli, když byla ještě malá.
Taková rána.
Od té doby žila s mojí rodinou.
Určitě jí pomohlo,že má takového kamaráda.
Já jsem býval vždycky docela osamělý.
Vyrůstal jsem jen s maminkou.
Xandra je na tom podobně.
Je pro ni těžký se skamarádit. Ale má mě.
A teď i tebe.
Podívej. Ta vodilka.
Zastavila se.
„Vzpomínky Williama Vlčka, první rok.“
To jsou moje vzpomínky?
Úplná pohádka o Vlčíkovi!
Méďu si pamatuju.Byl to můj nejlepší kamarád.
Myslím,že bych se s Méďou taky skamarádil.
Řekl jsem, že jsem býval osamělý.
Ale už nejsi.
Ne.
Tady. To je ono. To je ten přívěsek.
Čárymáre, už si nehraj.
Co budeme dělat?
- Nevím, v čem je problém. Odešla.- Ale vrátí se.
A přijde si pro toho chlapce.
Ale Čárymáre,na co by chtěla člověčí dítě?
Jestli je to opravdu on…
Vzít ho do Továrnyby i tak byla bláznivost.
Co když mám pravdu a ona ho najde?To se nesmí stát!
Musíme ho vzít s sebou,ochraňovat ho a připravovat.
Pardon, ale to je moc nebezpečné.Musí zůstat na povrchu, kam patří.
Nechápou, kdo jsi, ale já to vím.
Vím, kdo jsi a kým se staneš.
Opatruj se, malý vlku.
Profesor Čárymár tě znal předtím,než jsi přišel sem dolů?
Asi jo.
Věděl jsem, že něco tají.
S kým to mluvil?
To nevím.
A kdo si myslí, že jsi?
Taky nevím.
- Z koho má strach, že si pro tebe přijde?- Nevím! Ale musím to zjistit.
A jé.
Klíčku?
Xandro!
Pomoc!
Xandro!
- Klíčku? Už běžím!- Pomoc!
Ještě je pořád za námi?
Ne. Asi jsme ho setřásli.
Nesetřásli!
Pusť mě!
- Xandro!- Klíčku!
Nech mě být!
Dostal Vlčíka!
Hej!
- Díky, Xandro.- Udržujte formaci. Za mnou.
A do prkýnka.
Když tak vyřiďte mým větvičkám,že je miluju.
A Normanovi. Chudák Norman.
- Co to dělá?- Cože?
Ať přestane!
Cože?
Přestal.
Co to je?
Co je?
Ale ne.
Co je? Co se děje?
Asi zavolal posily.
Paměťoví roztoči.
Utíkejte!
Ale ne!
Pomůžeme ti.
Co teď?
Pustíme se do boje.
Zůstaňte vzadu. Já se o to postarám.
Co to děláš?
Nenechám tě v tom samotnou. Budu u tebe.
Proč?
Přátelé si přece pomáhají.
To je tak milý.
Ale jsou jich tisíce.
Potřebujeme nový plán, rychle.
Dobře. Nový plán.
Xandro!
Zvládli jsme to!
To už nám nikdy nedělej.
Mám jednu otázku.
Jak se dostaneme dolů?
Protože oni přilezou nahoru.
Mám plán.
Jo!
Dobrá práce, člověče.
Utíkejte!
Ochránci paměti!
Co tu děláte, skříťáčci?
My ty paměťové roztoče zvládneme.
Tu máte. Utíkejte do bezpečí.
Zase došlo k narušení.
- V Labyrintu vzpomínek. Byly jich stovky!- Kazisvěti se vzmáhají.
To už nelze přehlížet. Proroctví říká…
Proroctví? Zase tahle bláhovost?
Na vaše nesmysly není čas, Čárymáre.
Vy jste bláhová! Není to nesmysl.
Dovolte mi toho chlapce přivést.
Můžeme ho trénovat.
Připravit ho na roli,kterou dostal do vínku.
Budeme ho potřebovat. Jiné cesty není.
Víte vůbec, kde ten hoch je?
Ne.
Ale musíme jednat.Nastal čas. Vězí za tím ona.
Promiňte, Čárymáre,
ale není jisté,že tento útok kazisvětů souvisí s ní.
Kazisvěti útočí stále. Tak už to chodí.
Tak vám najdu jiný důkaz.
- Omluvte mě, musím se vydat na cesty.- Nechovejte se tak unáhleně.
Nechte toho starého blázna jít.
Takže Čárymár tě sem chtěl přivést,ale ostatní řekli, že je to nebezpečné?
Jo, a že sem nepatřím.
Dobře že tu jsi, člověče.Trocha nebezpečí nic není.
Přesně tak!
Teda až na to nebezpečí.
Chci vám oběma poděkovat za pomoc.
Teda…
Tak jo, moc se nedojímej.
- Omlouvám se, jestli jsem byla trochu…- Bručounka nabručená?
Jo. Tak nějak.
Má královno.
Ten chlapec. Je tady.
Překlad titulků: Veronika Ageiwa