Susipoika ja Kaikentekevä tehdas
11. LUKU
Tarinankerrontaa
Olisiko kiljuvalla hämähäkkihaukallakahdeksan siipeä vai kynttä?
Mitä mieltä olet, Xandra?
Xandra?
Susipoika! En osaa päättää,mitkä lehdet otan mukaan.
Voitko auttaa?
Tämä? Vai tämä? Tämä? Vai tämä?
Tämä? Tämä? Tämä? Tämä?
Vaiko tämä?
On mahdotonta valita. Mikset ota molempia?
Loistoidea.
Oletko kunnossa, Xandra?
Mitä katselet?
Vau. Onko siinä vanhempasi? Saanko nähdä?
Ei ole mitään nähtävää.
Oletko pian valmis, Verso?-Melkein.
Verso. Eikö vanhempiesi luona ole lehtiä?
On tietenkin. Vihreitä lehtiä,punaisia lehtiä, keltaisia...
Ja ihan pikkuisia lehtiä.
Jokaisena keijuvanhinpäivänäme ripustamme kauneimmat lehdet,
laulamme, leikimmeja kuuntelemme isoäidin tarinoita.
Kuulostaa ihmeelliseltä.
Susipoika! Tule viettämäänkeijuvanhinpäivää kanssamme.
Vau, todellako? Käykö se vanhemmillesi?
Tietenkin. Olet kuin perheenjäsen.
Aivan kuten Xandra.
Mikä oikein on keijuvanhinpäivä?
Kaikilla on omat perinteensä,mutta silloin keijut menevät kotiin -
juhlimaan perheen vanhinta keijua.
Se on varmaan vaikeaa sinulle.-Mitä? Miksi?
Ratamot ovat perheeni.
Tule, Verso.
He huolestuvat, jos myöhästymme.
En malta odottaa,että tapaat kaikki, Susipoika.
Äidin, isän, isoäidin...
Floran olet jo tavannut.
On myös Muratti, Apila,
Puska, Orvokki, Lehdykkä,Kataja, Juuri, Atsalea,
ja Sinisade-täti. Hän on hulppea.
Sitten on vielä serkkuni Hulppea.
Ja toinen serkkuni...-Perillä.
Ratamon tila.
Pääsemme sinne nopeamminnäiden pensaiden läpi.
Älä poikkea polulta!
Älä koskaan poikkea polulta.
Anteeksi. Polulla on mukavan turvallista.
Isoäiti!-Verso-kulta.
Onpa ihanaa nähdä sinua.
Xandra! Tule halaamaan isoäitiäsi.
Isoäiti. Tässä on ystävämme Susipoika.
Hauskaa keijuvanhinpäivää.
Se on vasta huomenna,mutta kiitoksia kovasti.
Ei huolta! Verso se vain on.
Voitte tulla esiin.
Hieno juttu.-Kiva nähdä, Verso!
Versonen!
Mitä kuuluu? Olen Verson äiti.
Hauska tutustua, rouva Ratamo.
Älähän nyt. Kutsu minua Perenniaksi.
Tytöt!
Veliparallanne on pitkä matka takanaan.
Kuinka monta siskoa Versolla on?
23.-Ei, vaan 24.
Silmu Ratamo. Tervetuloa Ratamon tilalle.
No niin. Mennään kaikki sisälleja täytetään vatsat.
Olet onnekas,että sinulla on niin iso perhe.
Minä olin yksin äidin kanssa...
En tarkoittanut onnekasta...
Ei hätää, minä olen onnekas. Minä...
Menen purkamaan tavarani.
Toivottavasti en suututtanut häntä.-Hän on varmasti kunnossa.
Keijuvanhinpäiväon aina ollut vaikea hänelle.
Eikö hän koskaan puhu vanhemmistaan?
Ei oikeastaan. Ei edes minun kanssani.
Toivottavasti hän tietää,että hän voi aina puhua meille.
Hei vain.
Olen Kataja.
Haluatko nähdä ötökkäkokoelmani?
Hei! Hän on minun ystäväni, Kataja.
Hei, Flora.
Mistä sinä Floran tunnet?Hänellä ei ole edes ötököitä.
Taistelimme yhdessä sekasortoja vastaan.
Mitä?
Sekasortoja?
Taidat muistaa väärin, Susipoika.
Anteeksi, Xandra.
En tarkoittanut vähätellä sinua.Sinäkin olit rohkea.
Ei suinkaan. Teit sen yksin, Susipoika.
Minä ja Verso emme sekaannu sekasortoihin.
Toivottavasti ette.
"Juokse pois, pakoon vaan..."
"Niin jatkossakin paetaan."
Paetaan?
Verso. Etkö ole opettanutystävällesi perheemme mottoja?
Käskin häntä pysymään polulla.
Niin no, se on klassikko.
Minä tiedän!"Mene suojaan, piiloon varmaan."
Tuo on hyvä, Kata.
"Vaaran jos näet, pieneksi mene."
Juuri niin.
Hei. Miksi sanoit, että vain minätaistelin sekasortoja vastaan?
Tekin olitte rohkeita.
Olen pahoillani.En halunnut ongelmia Versolle.
Ratamot ottavat perhemotottodella vakavasti.
Ihan kuin heistä rohkeus olisi huono asia.
Sellaisia Ratamot ovat.
Sinä et kuitenkaan usko niin.
Olet rohkein tuntemani keiju.
Kuuntele. En halua,että Ratamot ovat huolissaan minusta.
He ovat jo tehneet niin paljon.-Sinä et kuitenkaan ole sellainen.
Sinusta tulee legendaarinen vartijakeijuaivan kuten vanhemmistasi.
Olen pahoillani.
Et puhu heistä mielelläsi, mutta haluansinun tietävän, että voit luottaa minuun.
Jos haluat joskus jutella,olen rinnallasi.
Hiljaisuutta, Ratamot.
Isoäiti kertoo nytkeijuvanhinpäivän aaton tarinan.
Jännittävää.
Hys.
Olen todella iloinennähdessäni hymyilevät kasvonne.
Tiedän, että isoisä Ratamo -
olisi hyvin ylpeä perheensä kasvusta.
Isoisä Ratamo.
Minkä tarinan haluaisitte kuulla?
Kauhistunut Kukka!
Häveliäs Hortensia.-Taantuva Tulppaani.
Säikkyvä Saniainen!-Mutiseva Myrtti.
Liero Leppäkerttu!-Kauhistunut Krookus!
Säikkyvä Saniainen!-Minä haluaisin pyytää tarinaa.
Tietenkin, kultaseni. Mitä haluat kuulla?
Haluaisin kuulla -
tarinan Suuresta petoksesta.
Ei, Xandra.
Uskomatonta.-Xandra aikoo...
Hiljaisuutta.
Hyvä valinta, Xandra.
Kymmenen vuotta sittenmaailma eli kauhun vallassa.
Kierot sekasorrot olivat päivä päivältävaarallisempia ja tuhoisampia.
Heidän kaoottiset toimensauhkasivat tuhota maailman,
jonka me keijutolimme luoneet suurella vaivalla.
Menettämättä toivoaan -
rohkeat vartijakeijut,kuten Xandran vanhemmat,
päättivät pelastaa meidät.
He johtivat sankarillista hyökkäystäpeitotakseen sekasorrot lopullisesti.
Vartijat taistelivat kaikkien niidenpuolesta, jotka eivät voineet taistella.
He tekivät kaikkensaestääkseen sekasortojen etenemisen.
Juuri kun he olivat voiton äärellä,
heidät petettiin.
Sen teki keiju nimeltä Nyx.
Nyx!
Vain Nyxin ilkeysveti vertoja hänen voimilleen.
Hän taisteli sekasortojen kanssakaltaisiaan vastaan.
Hänen petoksensa muutti taistelun kulun -
ja sekasorrot pakenivat.
Sota voitettiin -
ja Nyx karkotettiin rikostensa takiaikuisiksi ajoiksi sekasortojen maailmaan.
Vahinko oli kuitenkin jo tapahtunut.
Kaksi erittäin rohkeaa keijuamenetettiin sinä päivänä.
On ikävä sanoa näin, mutta...
Tiedän.
"Jos vartijat eläisivät kuten Ratamot,heitä olisi paljon enemmän."
Ei.
Aioin sanoa, että on aika mennä nukkumaan.
Kuulitte kyllä. Sänkyyn siitä.
Muistakaa halata ja suukottaa isoäitiä.
Xandra. Saat olla ensimmäinen, kultaseni.
Kiitos tarinasta, isoäiti.
Tiedätkö, mitä arvelen?
Jos vartijat eläisivät kuten Ratamot,Ratamoita olisi paljon vähemmän.
Anteeksi. Voin palata myöhemmin.
Joskus kaipaan heitä todella.
Koko ajan itse asiassa.
He ovat varmasti ylpeitä sinusta.
Sinulla on varmastipaljon tarinoita heistä.
Tiedän yhden hyvän tarinan.
Kerran kun he partioivattehtaan pimeimmässä loukossa,
nälkäisten luihulietsojienlauma yllätti heidät.
Luihulietsojien? Mitä ne ovat?
Kaikista pahimpia sekasortoja.
Niillä on terävät hampaatja tuijottavat silmät.
Vanhempani eivät kuitenkaan pelänneet.
Vau. He olivat todella rohkeita.
Niin.
Vanhempani eivät pelänneet mitään.
12. LUKU
Isoäiti kadottaa kruununsa
Anteeksi!-Minun vuoroni!
Eikä!-Äiti!
Anna se!-Äiti!
Tahdon keksin!-Äiti!
Äiti?
Äiti!-Näytä minulle.
Anteeksi!
Haluan keksin!
Leikitäänkö?-Kuka söi sinisen muusin?
Valmiina?
Yksi, kaksi, kolme, nyt!
Pieni laivue lähti matkaanoikukkaan meren halki.
Pinnan alla vaanivat merilohikäärmeet,
mustekalat ja kaikista pahimmat hirviöt.
Olet tosi taitava rakentamisessa.
Niin olisinkin,jos tietäisin, miten teen sen.
Mitä sanoit, Xandra?Että tarvitset apua? Tulen heti.
Tarvitsetko apua?
En minä tarvitse apua.
Varovasti. Älkää katsoko alas.
Voinko auttaa?
Jätetään ilmailu uskalikoille.
Sitä paitsi tämä onliian pelottavaa sinulle, Verso.
Voi Verso.
Kaulitse muta mukavan tasaiseksi.
Tarvitsetteko apua mutamykyjen kanssa?
Kiitos, Verso.Täällä on jo yllin kyllin apuvoimia.
Isoäiti kysyi kruunustaan.
Voi sentään.Kadottiko hän kruununsa jälleen?
Isäsi varmasti kätki sen.
Hän pelkää, että se houkutteleetiedät-kyllä-mitä.
Katso, mitä teimme.
Se on erityinen keijuvanhinpäivänkoriste sinulle, isoäiti Ratamo.
Kiitoksia, kultaseni.
Katsokaapa minua.Alan vihdoin näyttää juhlavalta.
Jotain kuitenkin puuttuu.
Kruununi.
En saata uskoa tätä.Luulin, että se katosi.
Niin katosikin, mutta löysin sen.
Kiitos, Verso.
Keijuvanhinpäiväei tuntuisi oikealta ilman sitä.
Onko kruunu erityinen?-Kyllä vain.
Se on tehty harvinaisista kukista,joita kasvaa vain rämesuolla.
Se on syrjäistä aluetta.
Miesvainajani Sypressiotti mielellään riskejä.
Hän hiipi rämesuolle etsimään kukkia -
ja punoi ne itse kruunuksi.
Niin hän voitti sydämeni.
Voi miten ihana tarina.
Ei kaikkien mielestä.
Hieno juttu. Löysit kruunusi.
Pelkäsin jo, ettei kukaan löytäisisitä tällä kerralla.
Isäni oli niin vallaton -
ja harppoi suolla kaukana polulta.
Oli tuuria, että hän jäi henkiin.
Lisäksi hän teki kruununrämesuon pedon lempikukista...
Rämesuon pedon?
Miltä se näyttää? Onko se iso?Kuinka monta hammasriviä sillä on?
Etsitään se!
Hei! Haistanko mutamykyjen tuoksun?
Voi Sypressiäni.
Hän oli ainutlaatuinen Ratamo.
Mitä puuhaat, Kataja?
Teen sankarin mitalin -
Susipojalle.
Onko hän aina tuollainen?
Hän ei ole koskaan tehnyt mitalia minulle,
joten en taida ollayhtä erityinen kuin sinä.
Mitä se oli?
Rämesuon peto!
Tuoko on rämesuon peto?
Se on pienempi kuin luulin.
Juoskaa henkenne edestä!-Odota, Verso.
Juoskaa pakoon!
Muistakaa opetukset.
Kaikki puumajaan.
Hus pois, senkin tuhma otus.
Isoäiti!
Kruununi!
Seis siihen paikkaan, peto!
Tule sisälle, Xandra.On aika mennä piiloon.
Meidän pitää saartaa se.
Kaada se liaaneillasi, Verso.-Mitä?
Käperry palloksi!-Kuka?
Yritä näyttää isolta!-Milloin?
Käperry palloksi!
Verso!
Voi äidin pikku Versoa.
Toimit hienosti. Sinä et pärjäisi pedolle.
Oletko kunnossa?
Onnistut ensi kerralla.
Ei, äiti on oikeassa.
Ehkä sinä ja Xandra olisitte voineetpysäyttää sen, mutta en minä.
Verso-rukka.
Kunpa voisimme auttaa jotenkin.
Anna kun arvaan.Sinulla on nokkela suunnitelma.
Tietenkin on!
Tämä suunnitelma vaatii kuurupiiloa.
Vau!
En ole koskaan etsinyt aiemmin.Kuinka pitkälle lasken?
Voisit vaikka luetella serkkusi.
Hyvä on.
Daalia, Iiris, Orvokki, Tulppaani, Kaarna,
Puska, Myrtti, Lehdykkä, Kaunokainen.
Olette tosi huonoja piiloutumaan.
Hetkinen. Emme ole pihalla.
Emme ole edes polulla!
Olemme rämesuolla!
Anteeksi yllätys, mutta Xandra ja minä...-Lähinnä sinä.
Ajattelimme, että piristyisit,
jos toisimme sinut tännepoimimaan harvinaisia kukkia.
Voimme solmia uuden kruunun isoäidillesi.
Se on kiva ajatus,
mutta minun pitäisi palatatakaisin polulle.
En ole mikään isoisä Sypressi.
Sinä olet rohkea, Verso.
Olet Verso,räjähtelijäkaniinien kesyttäjä.
Muistipunkkien mestari.
Hyvä on. Tulen varmistamaan,että te olette turvassa.
Sitten palaan kotiin.
Punaisista kukista näkee,että olemme lähellä vettä.
Noita liaaneja kasvaavain mutaisimmilla soilla.
Se tarkoittaa,että olemme oikeassa paikassa.
Katsokaa! Tuolla ne ovat.
Verso?
Rämesuon peto!
Juoskaa puiden luo!
Sillä on vieläkin isoäidin kruunu!
No niin. Xandra, sinä menet oikealle.
Ja Verso...
Älähän nyt, Verso.Voimme yhä pelastaa kruunun.
Mitä? Ei! Älkää menkö sen lähelle.
Pötypuhetta. Tule, Xandra. Hyökätään!
Ei, odottakaa! Teidän pitää varoa -
suomutaa.
Voi ei. Ei, ei, ei...
Mitä? Tuo on epäreilua.
Miksei se uppoa?
Pysy kaukana. Pois!
Jätä ystäväni rauhaan!
Etkö mieluummin söisimaukkaita ja tuoreita kukkia?
Verso.
Se oli rohkeinta, mitä olen nähnyt.
En ollut rohkea. Minua pelotti.
Et antanut sen estää itseäsi.-Sellaista rohkeus on.
Hurraahuuto Versolle!Hän selätti rämesuon pedon!
Hip, hip hurraa!Verso peittosi rämesuon pedon.
Hurraa Versolle!
Katsokaa, mitä löysimme.
Juurieni ja lehtieni kautta.
Miten teit sen, Verso?
Kävimme rämesuolla.
Verso!
Kaikista tyhmänrohkeistaja hupsuista teoista...
Äiti.
Tästä hyvästä saat monta halia, herraseni.
Anna jo olla.
Isoäitikin tahtoo halata.
Kiitos, kultaseni.
Olet samanlainen kuin isoisäsi.
Luulin, että teit tämän Susipojalle.
Ei huolta.
Teen hänelle toisen.
Tekstitys: Petra Rock