Vlko a Továreň na všetko
Jedenásta kapitola
Ako sme rozprávali príbeh
Škriekavý pavúčí jastrab by malosem krídel alebo osem pazúrov?
Čo myslíš, Xandra?
Xandra?
Vlko, neviem sa rozhodnúť,ktorý list si zobrať.
Pomôžeš mi?
Tento? Tento? Tento? Tento?
Tento?
Je nemožné si vybrať.Prečo si nevezmeš oba?
Dobrý nápad.
Si v poriadku, Xandra?
Na čo sa to pozeráš?
Páni. To sú tvoji rodičia?Môžem sa pozrieť?
Nemáš sa na čo.
- Sprout, si pripravený?- Takmer.
Sprout, u vašich doma nie sú žiadne listy?
Sú. Zelené a červené a žlté...
A malinké.
Vždy na Deň starospritov zavesímenajkrajšie listy
a potom spievame a hráme hrya starká rozpráva príbehy.
To znie super.
Vlko, prečo neprídešna Deň starospritov k nám?
Naozaj? Rodičom to nebude vadiť?
Jasné, že nie. Budeš súčasťou rodiny.
Ako Xandra.
A čo presne je ten Deň starospritov?
Každý má vlastné tradície,ale je to deň, keď ideme domov,
a oslavujeme najstaršieho sprita v rodine.
- To musí byť pre teba ťažké.- Čo? Prečo?
Figwortovci sú moja rodina.
Poď, Sprout.
Nech nemeškáme.
Teším sa, ako všetkých spoznáš.
Mamu, otca, starkú...
Floru si už stretol.
Ešte tam je Ivy, Clover,
Shrub, Violet, Petal,Juniper, Rooty, Azalea,
teta Wisteria, s ňou je sranda.
A ešte sesternica Hoot.
- A ďalšia...- Sme tu.
Farma Figwortovcov.
Budeme tam skôr, ak prejdeme cez kríky.
Nechoď z chodníka.
Nikdy neschádzaj z chodníka.
Prepáč. Na chodníku je pekne a bezpečne.
- Starká!- Sprout, drahý.
Rada ťa vidím.
A Xandra. Poď sem a objím starkú.
Starká, toto je náš kamarát Vlko.
Šťastný Deň starospritov.
Ten je až zajtra, drahý.Ale beriem.
Nebojte sa. To je len Sprout.
Už môžete všetci vyjsť.
- Vďakabohu.- Sprout!
Sprouty!
Ako sa máš? Ja som Sproutova mama.
Teší ma, pani Figwortová.
Prosím ťa, volaj ma Perennia.
Poďte, dievčatá.
Váš braček mal dlhú cestu.
Koľko sestier Sprout má?
- Dvadsaťtri.- Nie, nie, 24.
Bud Figwort. Vitaj na našej farme.
Dobre. Poďte dovnútra, ideme jesť.
Máš šťastie, že máš veľkú rodinu...
Ja som bol vždy len s mamou...
Nemyslel som, šťastie...
To nič. Mám šťastie. Ja...
Idem sa vybaliť.
Dúfam, že som ju nenahneval.
Asi je v pohode.
Deň starospritov je vždy pre ňu náročný.
O rodičoch nikdy nehovorí, však?
Ani nie. Ani so mnou.
Dúfam, že vie,že s nami sa môže porozprávať.
Ahoj.
Ja som Juniper.Chceš vidieť zbierku chrobákov?
Hej! On je môj kamarát, Juniper.
Ahoj, Flora.
Odkiaľ poznáš Floru? Ani nemá chrobáky.
V lese sme bojovali proti skazom.
Čo ste robili?
Skazovia?
Asi si to zle pamätáš, Vlko.
Prepáč, Xandra.
Nechcel som ťa vynechať.Aj ty si bojovala.
Nie, nie, nie.To všetko ty, Vlko.
Veď vieme,že so skazmi sa nezahráva.
Tak to máš pravdu.
„Preč, preč utekaj...“
„Aby si mohol utekať zajtra aj.“
Utekaj?
Sprout, ty si kamaráta nenaučilrodinné mottá?
Povedal som mu, aby ostal na chodníku.
Áno. Klasika.
Ja viem!„Ukryť sa treba, nie je to veda.“
To je dobré, June.
„Ak si plný hrôz, do guličky sa zlož.“
Presne tak.
Prečo si povedala,že len ja som bojoval proti skazom?
Aj vy ste boli statoční.
Áno, prepáč mi to.Nechcela som, aby mal Sprout problémy.
Figwortovci berú svoje mottá veľmi vážne.
Akoby si mysleli, že byť statočný je zlé.
To sú Figwortovci.
Ale neveríš tomu.
Si najodvážnejšia spritka.
Nechcem, aby sa Figwortovci o mňa báli.
Urobili pre mňa veľa.
Ale to nie si ty.
Jedného dňa budeš legendárna strážkyňa,
ako tvoji rodičia.
Prepáč.
Viem, že o nich nerada hovoríš,ale mne môžeš veriť.
Ak sa chceš rozprávať, som tu.
Dobre, sadnite si, Figworti.
Je čas na starkin príbehvečera starospritov.
Tešíme sa.
Tíško, všetci.
Som šťastná, že vidím vaše usmiate tváre.
A viem, že dedko Figwort
by bol hrdý, ako sa naša rodina rozrástla.
Dedko.
Aký príbeh by ste radi počuli?
Vystrašený lupeň!
- O Hortenzii.- O tulipáne.
- Bojazlivé paprade.- O myrte.
- O vystrašenej lienke!- O strachopudovi.
O papradí!
Ja by som chcela príbeh.
Samozrejme.
O čom?
Chcela by som počuť...
príbeh o veľkej zrade.
Nie, Xandra, nie.
- Neverím.- Xandra...
Ticho.
Dobrý výber.
Pred desaťročím bol svet v chaose.
Zlí skazovia boli každý deňčoraz nebezpečnejší.
Ich chaotické správanie ohrozovalosamotnú existenciu sveta,
ktorý sme my spriti vytvorili.
Namiesto beznádeje
sa strážni spriti ako Xandrininí rodičia
postavili, aby nás zachránili.
Viedli útok na skazov,aby sme sa ich nadobro zbavili.
Strážcovia bojovali za všetkých,ktorí nemohli.
Použili každý kúsoček sily,aby skazov odtlačili preč.
Keď mali víťazstvo na dosah,
zradila ich
spritka menom Nyx.
Nyx!
Nyxinej mocisa vyrovnala len jej nenávisť.
Pridala sa ku skazoma bojovala proti vlastnému druhu.
Jej zrada otočila súboj
a skazovia ušli.
Vojnu sme vyhrali.
A Nyx bola za svoje zločiny vyhnanáa uväznená v ríši skazov.
Ale škodu už napáchala.
V ten deň sme prišlio dvoch odvážnych spritov.
Nerád to hovorím, ale...
Ja viem.
„Ak by strážcovia žili ako Figwortovci,bolo by ich viac.“
Nie.
Chcel som povedať, že je čas ísť spať.
Počuli ste, do postele.
Ale predtým objímte a pobozkajte babku.
Xandra, ty prvá, zlato.
Ďakujem za príbeh, starká.
Vieš, čo si myslím?
Ak by strážcovia žili ako Figwortovci,bolo by menej Figwortovcov.
Prepáč, môžem prísť neskôr.
Niekedy mi naozaj chýbajú.
Vlastne stále.
Určite by boli na teba hrdí.
Musíš o nich poznať veľa príbehov.
Áno, poznám jeden dobrý.
Raz, keď strážili najtemnejší kút továrne,
obkľúčila ich svorka hladných trávičov.
Trávičov? Čo to je?
Najhorší druh skazov.
Škrípajúce zuby,oči, ktoré sa ti zaryjú do duše.
Ale moji rodičia sa ani trochu nebáli.
Páni. Boli veľmi statoční.
Áno.
Moji rodičia sa ničoho nebáli.
Dvanásta kapitola
Ako starká stratila korunu
- No tak!- Ja som na rade.
- Nie!- Mami!
- Daj mi to.- Mami.
- Chcem sušienku.- Mami!
Mami?
- Mami!- Ukáž mi to.
S dovolením.
Chcem sušienku.
- Chce sa niekto hrať?- Nemáme kašu?
Všetci pripravení?
Jeden, dva, tri, ideme!
Malá flotila vyplávala na zradné more.
Pod hladinou číhajú morské draky
a najstrašnejšie chobotnice a krakeni.
Tvorenie vecí ti ide.
Išlo by mi to,ak by som vedel, ako to robím.
Čo to je, Xandra?Potrebuješ pomoc? Hneď som tam.
Potrebuješ pomoc?
Nepotrebujem.
Pomaly, pomaly.Hlavne sa nepozerajte dole.
Môžem pomôcť?
Vzdušné kaskadérske kúskynechajme na odvážlivcov.
Okrem toho,pre teba to je príliš strašidelné.
Sprout.
Blato rozvaľkajte pekne natenko.
Pomôžem s blatovými knedličkami?
Nie, ďakujem. Pomoci máme dosť.
Inak, starká sa pýtala na svoju korunu.
Zase ju stratila?
Tvoj otec ju určite niekde skryl.
Bojí sa, že pritiahne veď-vieš-čo.
Pozri, čo sme vyrobili.
Je to špeciálna ozdobapre váš Deň starospritov, starká.
Ďakujem.
No teda, konečne vyzerám sviatočne.
Ale niečo tomu chýba.
Moja koruna.
Neverím. A ja že som ju stratila.
Áno, ale našiel som ju.
Ďakujem, Sprout.
Deň starospritov by bez nej nebol ono.
- Je niečím výnimočná?- To teda áno.
Je vyrobená zo vzácnych kvetov,ktoré rastú len v močarinách.
To je ďaleko od chodníka.
Cypress, môj nebohý muž, rád riskoval.
Vytratil sa do močarín, aby našiel kvety
a potom ich sám uvinul dokopy.
A tak si získal moje srdce.
To je pekný príbeh.
Nie všetci si to myslia.
Skvelé, našla si svoju korunu.
Bál som sa,že tentokrát ju nikto nenájde.
Môj otec bol nerozvážny,
len tak si vykračoval po močiari.
Mal šťastie, že to prežil.
A urobil ju z obľúbených kvetovmočarinovej príšery...
Močarinová príšera?
Ako vyzerá? Aká je veľká?Koľko radov zubov má?
Poďme ju nájsť.
Hej, to voňajú blatové knedličky?
Cypress.
Bol to jedinečný Figwort.
Čo tu robíš, Juniper?
Robím odznak pre hrdinu.
Pre Vlka.
Vždy je takáto?
Mne odznak nikdy neurobila,
ale asi nie som výnimočný ako ty.
Čo to bolo?
Močarinová príšera!
To je močarinová príšera?
Je menšia, ako som si myslel.
- Utekaj, utekaj ako o život!- Sprout, počkaj.
Utekajte!
Pamätajte na tréning.
Do domčeku na strome.
Heš, heš, ty hnusná príšera.
Starká!
Moja koruna!
Hneď stoj, príšera.
Xandra, poď dnu. Treba sa skryť.
Musíme ho obkľúčiť.
- Potkni ho viničmi.- Čo?
- Schúľ sa do guľôčky.- Kto?
- Zväčši sa!- Kedy?
Schúľ sa!
Sprout!
Mamičkin Sproutík.
Viedol si si dobre. Na príšeru nemáš.
Si v poriadku?
Dostaneš ho nabudúce.
Nie, má pravdu.
Ty alebo Xandra by ste ho zastavili,ale ja nie.
Chudák Sprout.
Kiežby sme mohli niečo urobiť.
Nechaj ma hádať. Máš plán, ako mu pomôcť.
Samozrejme, že mám plán.
A tento konkrétny plánchce hru na schovávačku.
Páni.
Ja som ešte nikdy nehľadal.Do koľko mám počítať?
Možno by si mal vymenovaťvšetky sesternice.
Dobre.
Dahlia, Iris, Violet, Tulip, Barkly,
Shrub, Myrtle, Petal, Daisy.
Vôbec sa neviete schovávať.
Počkať. Nie sme na dvore.
Nie sme ani na chodníku.
Toto je močarina.
Prepáč nám to,
- ale Xandra a ja...- Hlavne ty.
Mysleli sme si, že ťa poteší,
ak sem prídemea pozbierame tie vzácne kvety.
A môžeme starkej vyrobiť novú korunu.
To je dobrý nápad,
ale mal by som sa vrátiť na chodník.
Nie som ako dedko Cypress.
Nie, si odvážny, Sprout.
Si Sprout, krotiteľ vybuchujúcich zajacov.
Majster spomienkočov.
Dobre, tak idem a ochránim vás.
A potom pôjdem späť.
Červené kvety znamenajú,že sme blízko vody.
A tie viniče rastúlen vo veľmi zablatených močiaroch.
Takže sme na správnom mieste.
Pozrite! Tamto sú.
Sprout?
Močarinová príšera!
Utekajte na stromy!
Stále má korunu.
Dobre, Xandra, choď napravo.
A Sprout...
Sprout, no tak. Môžeme zachrániť korunu.
Čo? Nie! Ani náhodou.
Nezmysel. Poď, Xandra, do toho!
Nie! Počkajte! Pozor na...
blatovisko.
Ach, nie, nie, nie, nie.
Čo? To nie je fér.
Prečo sa nepotápa?
Choď preč. Choď preč.
Nechaj mojich kamarátov!
Nechcel by si radšej pekné čerstvé kvety?
Sprout,
nič odvážnejšie som nevidel.
Nebol som odvážny. Ale vystrašený.
- Ale to ťa nezastavilo.- O tom je odvaha.
Hurá! Zdolal močarinovú príšeru.
Hip-hip hurá! Sprout zdolalmočarinovú príšeru.
Hurá, Sprout.
Pozri, čo sme našli.
Na moje korienky.
Ako si to dokázal?
Šli sme do močarín.
Sprout.
Zo všetkých ľahkovážnych, hlúpych vecí...
Mami.
Nie, za toto ťa riadne vyobjímam.
Nechaj ho.
Aj starká chce objatie.
Ďakujem, zlato.
Si úplne ako tvoj dedko.
Veď si to urobila pre Vlka.
To nič.
Spravím mu iný.
Preklad titulkov: Zuzana Šplhová