Vargpojken och allt möjligt-fabriken
KAPITEL 13
Då ingen började
Det här kan nog ha varitden bästa Ålderssprythelgen nånsin.
Vad har du där, Blip?
Ett gravitationsäggfrån gammelfarbror Coyle.
Men det är lite pillrigt.
Hallå!
Mina älskade blad! Stäng av det, Blip.
Vänta lite.
-Xandra!-Va?
Vår stackars sovsal.
Den är förstörd.
Vem skulle göra nåt sånt här?
Norman?
Hallå.
Jag vet vem det var.
Det var Tali.
Nej!
Hur vet du det?
Hon blängde på mig.
Det är typiskt henne.
Det här är lågt, till och med för Tali.
Vänta lite.Vi borde kanske undersöka mer innan vi…
Visst.Eller utsätter vi dem för ett busstreck.
Busstreck?
De busade ju med oss.Det är bara rättvist.
Jag älskar busstreck.Vi kan kanske tjuvringa? På en telefon?
"Tefelon"? Vad är en tefelon?
Kan du klia mina horn åt mig?Jag når inte.
När är det lunch?Jag vill bara gå och äta.
Ring, ring!
Hallå där, sprytling.
Det är jag, professor Kittelskägg.Lyssnar du?
Ja, sir. Är jag i trubbel?
Du är i så djupt trubbelatt jag knappt kan se botten.
Vad jag behöver från digär en "jag är ledsen"-sång.
En "jag är ledsen"-sång?
Ja, och stå på… ett ben.
Jag är ledsen, la, la, laVäldigt ledsen, la, la, la
La, la, laLedsen för vad jag än har gjort
Min tur!
Ring, ring!
-Hallå?-Hallå!
Mitt namn är… Gordon.
Har du en bra dag?
Ingen har nånsin frågat.Det är så trevligt att äntligen…
Jag heter inte Gordon.
Åh, jag är en stygging. Jag är rutten.
Det var en bra uppvärmning, men nuär det dags för ett riktigt busstreck.
Jaså? Vad tänker du dig?
Blip, får jag låna ditt gravitationsägg?
Jag lovar, den talade till mig.Den heter Gordon.
Xandra? Är det du?
Nu är du i trubbel.Så fort jag kommer ner ska jag…
Vad ni än tror att ni sysslar med,gör inte det.
Ni borde gå och lägga er snart.Det är släckning om 15 minuter.
-Ja, ja.-Jag hörde det där.
Ni spryter får passa er,annars sätter jag er på… listan.
Just det. Sätt fart nu.Släckning om 14 minuter!
Jag erkänner, gravitationsäggetvar mycket bättre än tjuvringningen.
Åh, man tackar.
Xandra.
Vattenorber?
Vad menas med det här?Ni ska ju ligga till sängs allihop!
Hoppsan!
Nu får det vara nog!
Så bra! Ni är här.Jag kan ha hittat nåt som…
Blip. Vad är det här?
Jag vet inte.Det var inte det jag ville visa er.
-Det är…-Var kom det ifrån?
-Såg du inte vem som lämnade det här?-Nej, jag har fokuserat på…
-En present!-Nej, Skott!
De ska minsann få!
Glitterdelfin!
Vi måste komma på ett bra sättatt hämnas på Tali.
Kom igen, Skott. Tänk, tänk, tänk.
Om jag bara hade lite blå gröt.Det hjälper mig att tänka.
Sa du blå gröt?
-Redo!-Gordon?
Nu, Skott!
Stäng av den, Skott.
Åh, nej.
Stäng av, sa jag. Skott?
Åh, nej.
Hör jag tända lampor efter släckning?
Missdådare!
-Hej.-Norman!
Jag ska tillbringa resten av mitt liv medatt utsätta dig för busstreck, Xandra.
Du borde aldrig ha börjat det här.
Vad pratar du om?Det var ju ni som började.
-Ni stökade till vårt rum!-Nej!
-Jo!-Nej!
Jo, det gjorde ni!
Nej, det gjorde de inte.
Jag visste att nåt var skumtså fort vi kom in.
Medan ni drog förhastade slutsatserbörjade jag min undersökning.
Min första ledtråd var de vissna bladen.
Jag visste att Skott aldrigskulle försumma sina växter så,
och Tali skulle inte avsiktligtfå dem att vissna.
Sen hittade jag den här rostiga skeden.
Skedar rostar inte över en natt,och jag använde den här för två dagar sen.
Jag hittade de här märkliga bitmärkenapå sängen.
Då började allt falla på plats.
Jag har ett sista experimentför att bevisa min teori.
Precis som jag misstänkte.
Vadå?
Kaoter.
Åtminstone två olika sorter.
Men vad skulle kaoter göra i vårt rum?
De måste ha letat efter nåt.
Eller nån.
Jag sa ju att det inte var vi.
Förlåt. Jag borde ha trott dig.
Professor Kittelskägg?
Vargpojken.
Vargpojken…
…varför är du blå?
KAPITEL 14
Då vargpojken börjar sin träning
-Så vad exakt sa Sneffton?-Bara att Kittelskägg vill träffa mig.
Och mitt i all städning också. Så lägligt.
Jag gillar inte det här.
Du missar frukosten.Och vi har fågellabb senare.
Jag ville visa dig min hackspett.
Ledsen, Skott, men jag måste gå.Han kanske äntligen ger mig några svar.
-Fråga var han har varit.-Det ska jag.
-Och berätta allt efteråt.-Ja!
Var är den?
Professor Kittelskägg?Är allt som det ska?
Ja, fint som snus, min pojke.
Har ni tappat bort nåt?
Nej, det finns exakt där jag la det.Jag måste bara minnas var det var.
Jag är glad att ni är tillbaka,men jag har några frågor.
En dag säger ni att jag har krafter,och sen försvinner ni bara.
Sen plumsar ni in genom vårt fönster.
Var det en fråga?
-Min fråga är, var har ni varit?-Var har jag inte varit?
Jag har varit överallt,men vi har inte tid att diskutera det.
Det är en annan sak.
Jag hittade ett minne.
Från när jag var yngre.
Ni var där. Ni ville föra mig hit.
Och ni sa nåt om en profetia.
Minnen är märkliga saker.
Sir, snälla.
Har profetian nåt att göra med migeller mina krafter?
Jag förstår att du vill ha svar,och du ska få dem i sinom tid.
Men först måste vi prata om dina krafter.
Hur går det med dem? Har du övat?Upptäckt vad du är kapabel till?
Jag gjorde en kanin! Typ.
-En kanin?-Typ.
En demonstration, kanske.
Vad kan det vara?
Det är en papperslapp, sir.
Inte vad det är nu. Vad kan det bli?Använd din fantasi, pojke.
En papegoja?
Mycket bra.
Inte mycket liv i henne, eller hur?Vilar den? Vad heter du, papegoja?
Sir, det är ingen riktig papegoja.
Inte med den attityden.
Papegojor ska väl flyga?Alla papegojor jag känner gör det.
Varför använder du inte dina krafteroch får den att flyga?
Jag ser att vi har en del arbeteframför oss.
Jag är ledsen. Det funkar ibland.
Men ibland kan jag inte fåde små vispgrejerna att dyka upp.
Ja, visperna kan vara… nyckfulla.
Men om visperna inte kommer till dig,måste vi gå till dem.
-Vart leder den här?-Bara ett sätt att få veta det.
Underligare och underligareoch underligare.
Professor Kittelskägg?
Kul, va? Lemmar intakta?Två, tre, fyra. Bra. Kom nu.
Det är så mörkt. Jag ser inget.
Men det är väl så kreativitetalltid börjar?
Man snubblar fram i mörkretoch söker en glimma av inspiration.
Vad är det här för ställe?
Jag har aldrig sett så många visper.
Ja, vi måste vara nära fabrikens hjärta.
Hjärtat?
Spryter har använt visperför att ge skapelser liv
sen tidernas gryning,men har aldrig hittat var de kommer ifrån.
De måste komma nånstans ifrån.
"Fabrikens hjärta."
-Exakt.-Får jag se?
-Min kära pojke, ingen vet var det finns.-Hur vet att ni att det existerar då?
Allt har ett hjärta.
Att knyta ett band med visperna
är första steget motatt finslipa dina egna kreativa krafter.
Ett band?
För att kontrollera vispernamåste du förstå dem.
Och de måste förstå dig.
-De verkar redan intresserade av dig.-Kom, visper. Kom till mig.
Om de är så intresserade, varförkan jag inte kontrollera dem som ni?
Jag har hunnit öva lite mer än du.
Men vi måste börja småskaligt.Var är din fågel?
Koncentrera dig nu.Slå bort alla andra tankar.
Känn visperna runtom dig.
Nu, visper, nu! Få den att flyga.
Min kära pojke, visperna är inte dinaatt befalla. De kan inte skyndas på.
Tänk på det som ett samarbete,en konversation.
Hur kan jag ha en konversationom de inte lyssnar?
Hur kan du ha en konversationom inte du lyssnar?
Försök nu.
Hör upp, visper! Sanningen äratt jag tror att vi kan bli vänner.
Om ni bara flyger in i den här papegojanåt mig…
Du måste öppna upp för dem. Sänk garden.Låt dem se vem du verkligen är.
Kan ni inte bara tala om hur man gör?
Jag kan inte bara ge dig svaret.
Du måste hitta din egen kopplingtill den kreativa energin.
Hur gör jag det?
Det, min pojke,är mellan dig och visperna.
Men jag vet inte ens var jag ska börja.Jag…
Professorn? Professorn?
Toppen.
Fluff, ge mig ett skägg.
Hallå där, mina kära små visper.
Flibbel, flabbel.
Har ni nåt emot att knyta band med mig?
Kom igen.
Snälla rara?
Kan ni bara…
Snälla!
Vad tjänar det till?
Kom igen, lilla varg.
Så där, ja. Otroligt.
Ha ha! Såja, lilla varg!
-Sluta inte.-Gör jag det?
Det gör du, min pojke.
Kanalisera dem nu in i fågeln.
Det funkar!
Jag visste det!
Försiktigt nu. Försiktigt.
Det räcker.
Vad hände?
-Mår ni bra, professorn?-Ja, då.
Allt är fint som snus.
Du lät bara din fantasi ta överhanden.
Det finns inga tvivel längre.
-Du är barnet från profetian.-Så det finns en profetia!
Den nämner ett människobarnsom under en mörk tid
återupprättar balansen i världen.
-Mörk tid?-Kaoterna.
De växer sig starkare för varje dag.Jag har själv sett det.
Det är där ni har varit hela tiden.Ni spionerade på kaoterna.
Du måste lära dig att kontrolleradin fantasi, att finslipa dina krafter.
-Och jag ska lära dig.-Okej.
Det här är så coolt.Jag måste berätta för Xandra och Skott.
Det här är ingen lek.
Vi har att göra med kaosets krafter,förstörelsens innersta väsen.
Om nån upptäckte vem du var…
Var väldigt försiktig medvem du anförtror dig åt,
för deras säkerhet och din egen.
Deras säkerhet?
Det räcker nog för i dag.Gå hem till din sovsal.
Vi ses i morgon bittioch börjar din träning.
Men sen kom en vindpust och jag…Vargis, du är tillbaka!
-Kan du inte ta hand om den där?-Min fågel!
Och den är borta.
Hur gick det med Kittelskägg? Vad sa han?
Det var okej.
Han sa bara åt mig att ligga lågt,som vanligt.
Hur var fågellabbet?
Oj! Du går händelserna i förväg, Vargis.
När du hade gått borstade jag tändernaoch sen borstade jag mitt blad
och sen tänkte jag:"Vad ska jag ta till lunch?"
Undertexter: Kristina Donnellan