Kut. Sveiks.
Labi!
Paldies, ka ļauj Čārlzam spēlēties ar kucēniem.
Jo vairāk viņi ar cilvēkiem, jo mēs laimīgāki.
Jo viņi laimīgāki.
Gan tā, gan tā.
Nu labi.
-Nāc, Čārlz. Mums jāiet. -Labi.
Tu viņiem patīc.
Tas bija tik jautri.
Neuztraucieties. Atnākšu vīkendā.
Cerams, līdz tam jau viņi būs atraduši mājas.
Mūsu kucēnus ātri adoptē, jo, zini, viņi ir ļoti mīlīgi.
Bet tādiem suņiem kā mūsu mīļā Mollija…
O jā.
Viņiem iet grūtāk.
Sveika. Jā.
Viņai patīk apskāvieni. Bet man vēl vairāk.
-Cik ilgi viņa jau te ir? -Pārāk ilgi.
Kāpēc neviens nav viņu pieņēmis?
Rotveileri pēc dabas ir lieli un stipri,
tāpēc viņus nepatiesi uzskata par nejaukiem.
Vai viņi kādreiz ir nejauki?
Rotveileri ir kā jebkura cita šķirne.
Izturies ar mīlestību un cieņu, viņi darīs to pašu.
Nabadzīte.
Neuztraucies, Mollij.
Es te tagad esmu brīvprātīgā, tev tiks daudz papildu uzmanības.
Domāju, viņai vajag vairāk nekā uzmanību.
Viņai vajag…
Atvaļinājumu?
Lūdzu! Viņa pārāk ilgi bijusi patversmē.
Mūsu oficiālā atbilde ir "protams".
Labi, jo es jau viņai to pateicu un viņa nolaizīja manu seju.
"MOLLIJA"
Šķiet, atradusi sev gultu.
Vai, tā kā viņa ir atvaļinājumā, var gulēt, kur grib.
Varbūt pat augšā manā ist…
-Labi, lai ir priekštelpa. -Aha.
Būs tā, kā mums ir vecmammas mājā.
Mēs tevi lutināsim.
Mēs ar mammu pēcpusdienā dabūsim barības maisu un lielus našķus.
Un, protams, jaunu rotaļlietu.
Varbūt pie viena sarkanās lakricas končas?
Arī aprūpētājiem vajag mīlestību.
Labi.
Viņa ir tik liela.
Liela un mīļa.
Jā. Man šķiet, viņai te patīk.
Ei, Čārlz. Vai atdosi manu…
Kas vainas, Remij?
Negribu, ka tas mani pamana.
Tā ir viņa. Un viņa ir ļoti draudzīga.
Šķiet, tu domā - ļoti baismīga.
Rotveileru kodiens ir spēcīgāks nekā leopardam.
Vai arī lauvam? Jebkurā gadījumā - ļoti stiprs.
Remij, viņi nav pēc dabas nejauki.
-Neviens suns tāds nav. Pārpratums. -Paliksim katrs pie savām domām.
Nu vienalga, vai atdosi manu Varenā suņu cīnītāja kopiju?
Protams. Tā ir tur.
Vari man iedot?
Tā turpat vien ir.
Zinu, bet es esmu te un viņa ir tur.
Remij, tu pārspīlē.
Čārlz, man ir jautājums.
Kurš Varenā suņu cīnītāja visumā ir ļaunākais nelietis?
Līkķepu Spēkšuki.
Pareizi. Un kāda ir viņa šķirne?
Rotveilers.
Tas ir ne bez pamata. Padomā par to!
Viņš pat nemēģināja viņu iepazīt.
Cerams, viņš tevi neaizvainoja, Mollij. Ņem!
Kas noticis?
Nekas.
Sveika, Merila.
-Tev palīdzēt? -Nē.
Es sasēju trīs pavadas, lai varu reizē staidzināt trīs suņus.
Nepieminēšu to, ka tās piestāv jebkurai kažoka krāsai.
Nu, tu esi smuki sapinusi, bet…
vispār mums tam ir sakabinātājs.
Re, šis jāpiestiprina pie galvenās pavadas,
tad vari droši staidzināt, cik tik suņu vajag.
Labi. Paldies.
Nekusties! Lielisks kadrs.
Vari ātrāk? Man nogurst rokas.
-Es turu. -Paldies, Lizij.
Mēs laukā barojam suņus. Gribēju, lai mazāk jāstaigā.
Bet tu vari izmantot ratiņus.
Tekstūras ziņā iespaids ir neliels, bet tā noteikti ir labāka doma.
Paldies.
Paldies, ka palīdzi jaunajiem brīvprātīgajiem.
Tev padodas būt vadītājai.
Man te patīk, lai ko daru.
Kā Mollijai patīk atvaļinājums pie Pītersoniem?
Ļoti. Bet tev bija taisnība, ka cilvēkiem bail no rotveileriem.
Atnāca Čārlza draugs un nenormāli pārbijās.
Diemžēl dažus brīnišķīgus, mīlošus suņus nenovērtē un neadoptē.
Tāpēc man tev būs īpašs projekts.
Nāc!
Mēs viņus saucam par suņu pabērniem.
Viņiem ir visgrūtāk atrast mājas.
Kāpēc?
Parasti ir kāda rakstura iezīme vai problēma, kas prasa īpašas rūpes,
bet dažreiz tas ir tikai izskata dēļ.
Tas nav forši.
Tā, Kūciņai nav vienas acs,
bet tas viņai neliedz burvīgi mīlināties.
Mazajam Bruno nupat palika 18 gadi.
Viņa kājas vairs neklausa tā kā agrāk, bet sirds ir tikpat liela.
Un neaizmirsīsim lēdiju Seidiju.
Tik īpatnēja izskata suns.
Atgādina man kādu kosmosa radījumu.
Bet neesmu redzējusi gudrāku suni par viņu.
Es smadzenes vērtēju augstāk par skaistumu.
Kaut cilvēki redzētu, cik šie suņi brīnišķīgi.
Nu, ja jūs saliktu kopā savas galvas, noteikti izdomātu, kā viņiem palīdzēt.
Lizij, šim darbiņam nozīmēju tevi par galveno.
Vispār man ir maza idejiņa.
Kas līdzīgs raksturojumu gadagrāmatai, lai parādītu, kādi šie suņi ir īstenībā.
Malacis, Lizij! Sākums labs.
Satiksimies rīt un apmainīsimies idejām. Būs lieliski.
Protams, Lizija ir galvenā.
Viņa zina visu par visu.
Kā tad.
Sveika, Kūciņ.
Mollij, skat, kas tev!
Tu gribi vilkt virvi…
Tu esi stipra.
Tā ir tava.
Sveika, Mollij. Nāc šurp.
Sveika.
Man arī tevis trūka.
Sveiks, Čārlz. Panāc. Man vajag tavu padomu.
Kāpēc tu tur stāvi?
Es cepu maizīti, gribu pieskatīt.
Skaidrs.
Tā… Man Caring Paws ir viens projekts,
lai palīdzētu suņiem, kuriem nevar atrast mājas.
Jā, lieliska doma.
Lieta tāda…
Mani iecēla par galveno.
Un daži bērni domā, ka esmu visgudre.
Vai tu domā, ka man vajadzētu…
Čārlz?
Ei! Čārlz!
Zeme izsauc Čārlzu.
Čārlz. Ei!
-Vai tu manī klausies? -Jā!
Tad ko man darīt?
Mana maizīte gatava.
Viņš noteikti neklausījās.
Bet tu mani dzirdēji, vai ne?
Es zināju.
Un esmu pateicīga.
Varbūt tā.
Man labāk jāieklausās, kā to dari tu.
Es tevi mīlu.
Labi, mūsu mērķis ir izdomāt,
kā izcelt suņu pabērnu pozitīvās rakstura iezīmes,
mazinot negatīvo slavu, lai ātrāk atrastu viņiem mājas.
-Nu, ko tu gribi, lai darām? -Taisām to pavārgrāmatu?
Gadagrāmatu. Bet tā bija tikai viena ideja.
Paklausīšos, kas jums visiem sakāms.
Tu mūs vienkārši neizrīkosi?
Nē. Es gribu dzirdēt jūsu idejas.
Un atcerieties - sliktu ideju nav.
Merila, tev nav jāceļ roka.
Multimediju prezentācija, izrādot suņus pēc kažoku tipiem?
No balta līdz bēšam, no pelēkbrūna līdz brūnam…
un vēl kādam brūnam.
-Tas ir interesanti. -Man ir ideja.
-Lieliski. -Uztaisām fotosesiju!
Aizvedam suņus uz foršām vietām - piemēram, uz veikalu.
Suns stumj iepirkumu ratiņus.
Nu, tauta.
Iemācīt suņiem tādus trikus ir ļoti grūti. Bet saku vēlreiz - sliktu ideju nav.
-Zinu, kā piesaistīt cilvēkus. -Tieši to mums vajag.
Piepūšamos baloncilvēkus, kādi ir pie automazgātuvēm.
Braucot garām, jānodomā: "Ei, piepūšamais cilvēks!"
Es vienmēr tā saku.
Satriecoši.
Cerams, tavā vecumā varēšu tik ātri drukāt.
Mēģinu izdarīt miljons lietu.
Noīrēt piecus piepūšamos cilvēkus,
dabūt suņu būrus, kas piestāv dažādām kažoka krāsām,
un sarunāt ar veikala menedžeri suņu fotosesiju.
Ja tev vajag palīdzību, tik saki.
Paldies, bet es tikšu galā.
Čārlz, Mollija trinas. Vai izvedi viņu pastaigā?
Es gribēju, bet es nevarēju atrast pavadu.
Apskatījies uz pavadu pakaramā?
Nu ja.
Mīļais, diez vai viņa var ilgāk gaidīt.
Es varu viņu izvest.
Man jāizvēdina galva.
Mums šovakar būs spageti.
Man ļoti noderētu roku pāris gaļas bumbiņām.
Lieliski!
Drīkstu iet līdzi?
-Varēšu izkustēties. -Protams.
Tēt, es zinu, ka tev nevajag izkustēties.
Tu šorīt noskrēji 10 kilometrus.
Gribi par kaut ko parunāt?
Izskatās, tev Caring Paws projektā daudz darāmā.
Gribu zināt, vai tev viss kārtībā.
Godīgi sakot, man visa kā ir par daudz.
Mēģinu izmantot visu idejas, bet tas pārvēršas par lielu haosu.
Kā toreiz, kad biji futbolkomandas kapteine, atceries?
Tev bija pieci aizsargi, neviena pussarga.
Gribēju, lai visi ir apmierināti.
Bet tā bija šausmīga sezona.
Ei, būt vadītājai ir grūti.
Kad mums ugunsdzēsēju depo ir problēma, katram ir sava ideja, kā ar to tikt galā.
Bet beigās lēmums ir jāpieņem kapteinei Kārterei.
Vai darbinieki uz viņu dusmojas?
Nē, jo viņai ļoti labi padodas viena lieta.
Kapteine vienmēr mūsu idejās meklē vērtīgo.
Mēs jūtamies vērtīgi un uzticamies viņai.
Viņa ir draudzīga!
Ejam!
Paldies, ka palīdzi.
Nav grūti.
Uztaisīsi vienu lielu Mollijai?
Labi. Tu varēsi viņai iedot.
Kā viņai iet? Labs atvaļinājums?
Tā man šķiet.
Pamanīju, ka negribēji viņu staidzināt.
Jā, man nebija noskaņojuma.
Protams. Saprotu.
Labi, ka Mollija izvesta pastaigā,
jo atnāks Remijs un viņam no viņas ir bail.
Tiešām? Un tev?
Šķiet, ka man arī ir nedaudz bail.
Un es jūtos vainīgs, jo vispār negribu būt viņas tuvumā.
Un tikai tāpēc viņa ir pie mums.
Vai kaut kas atgadījās?
Nē.
Ne gluži.
Čārlz?
Vai viņa rūca vai bija agresīva?
Nē. Viņa tikai košļāja savu kaulu.
Bet viņai ir ļoti lieli zobi.
Tā tiešām ir.
Un viņa sapluinīja rotaļlietu.
Nu pilnīgās driskās.
Bet tagad, kad es tā padomāju, esmu redzējis tā darām arī citus suņus.
Viņa ir lielāka, tas arī viss.
Nu, ne bez pamata tu tā uztver Molliju.
Mēs tiksim skaidrībā - kopā.
-Mērce labi smaržo. -Paldies. Kā gāja pastaigā?
-Kur ir Mollija? -Pagalmā.
-Ak nē! -Kas ir? Kas?
Mollijai kaut kas mutē!
Šķiet, kaut kāds dzīvnieks.
Ko?
Tas ir kaķēns.
-Mollij, nomet! -Tēt!
Viss kārtībā. Nāciet paskatieties.
Kaķēni?
Viņa viņus sargā.
Nez kur ir viņu mamma.
-Jādabū viņiem barība. -Un segas.
Es kļūdījos par Molliju.
Jā, bet esmu lepna par tevi, ka runāji ar mani par to.
Man ļoti žēl, ka baidījos no tevis, Mollij.
Pat ja uz sekundi.
Sveiks, Čārlz. Es dabūju jauno izdevumu…
Viņa vēl ir te.
Viss kārtībā, Remij. Mollija liks tevi mierā.
Pārāk aizņemta ar kaķēnu aprūpi.
Nebiju redzējis, ka suns būtu tik maigs pret kaķēniem.
-Viņa ir īsta saulīte. -Un varone.
-Viņa pelnījusi to lielo gaļas bumbiņu! -Es atnesīšu.
-Ja vien es varēšu viņai iedot. -Protams.
Un man šķita, ka visi rotveileri ir nejauki.
-Es maldījos. -Mēs abi.
Es vainoju citādi ģeniālos Varenā suņu cīnītāja autorus.
Tad tas nozīmē, ka esi gatavs beidzot ar viņu iepazīties?
Lai viņa aposta tavu roku.
Domāju, tu viņai patīc.
O, viņas kažoks ir tik mīksts.
Doma ir, ka jādara kaut kas citāds un aizraujošs.
Tavs piedāvājums nav loģisks.
Tavas idejas nav lieliskas tāpēc vien…
Zinu, Mollij. Tu negribi vairs te būt.
Bet vairs nebūs ilgi. Es apsolu.
Tikai tā var pievērst cilvēku uzmanību.
Nezinu par piepūšamiem cilvēkiem. Gribam, lai pieņem suņus,
neizziņojam virtuļu ēstuves atvēršanu.
Lai izdodas lielveikalā iedabūt 15 suņus bez īpašajām vestēm.
Vai sarindot suņus no gaišākā uz tumšāko vai no tumšākā uz gaišāko?
Nedomāju, ka svarīgi kārtot suņus pēc kažoka tipa.
Varbūt tev nav, bet man tas ir ļoti, ļoti…
Labi! Paklausieties visi.
-Paldies, ka atnācāt agrāk… -Lizij, viss brūk.
Nevienam nepatīk citu idejas.
Visu idejas ir labas. Mēs izmantosim tās visas.
Tās nav labas, Lizij. Būsim godīgi.
Nesaku, ka nevainojamas,
bet katrā no tām redzu ko lielisku.
Andžum, mēs izmantosim piepūšamos cilvēkus - savā ziņā.
Kol, mums vajadzēs tavas labākās idejas un kameru.
Un, Merila, tava enerģija un radošā pieeja ir mozaīkas pēdējais gabaliņš.
Neuztraucies, Mollij. Mēs tiksim galā.
Tie ir lieliski.
Ļoti piestrādāju pie krāsu paletes.
Nevis 10, bet 15 piepūšamos. Lai spridzina. Ne burtiskā nozīmē.
-Viņi būs pēc stundas. -Lieliski. Parādi, kas ir tev, Kol.
Tas, ka Kūciņai ir viena acs,
nenozīmē, ka viņa nevar darīt to, ko citi suņi.
Lieliski. Izcelsim viņas dzīvīgumu un piedzīvojumu garu.
Tieši tā. Un parādīsim viņas mīlīgumu.
Sveiks, mazais.
Bruno varbūt ir sens,
bet tas nenozīmē, ka nevar sniegt daudz mīlestības.
Sens. Kā Senā Grieķija.
-Man ir ideja. -Gribu dzirdēt.
Un ko ar Seidiju?
Šķiet, mums būs jāizmanto tas smaids.
Darām to!
Paliec! Sēdi!
Paliec. Sēdi.
Nu taču, lūdzu.
Nāc, Kūciņ.
Kūciņ, sēdi! Sēdi!
Nē!
Nelaizi mani!
Labi. Tagad Bruno.
Pagriezīsim viņu…
Ar purniņu uz to pusi. Jā.
Labi, parādi vēl degunu.
Jauki.
Labi. Tagad Seidija.
Paliec.
Labi! Paliec!
Ei, draudzenīt. Nu taču.
Seidij!
-Tagad tu gribi nākt šurp? -Skaties uz mani!
Labi.
Atstājiet viņus tā. Izskatās izcili.
Brīnišķīgi. Mums izdevās.
Darbs galā.
-Varbūt arī Mollijai? -Jau darīts.
Būs fantastiski. Taisīšu raksturojumus.
Es iedomājos - varbūt rakstām ar roku?
Lai būtu personīgs pieskāriens.
Noteikti. Lieliska ideja, Merila.
Ko jūs te darāt?
Gribēju pajautāt, vai varu rakstīt Mollijas raksturojumu.
Lai neviens nedomā, ka viņa ir nejauka, kā domājām mēs.
Protams.
Un es atnācu atvainoties, jo iedzinu to baiso domu Čārlza galvā.
Mollij, piedod.
Un šis ir tev.
Laba sunīte.
Sveicam Suņupalūzā, kur katrs suns ir citāds, nekā izskatās.
Ļoti labā nozīmē.
Mums ir arī superīgi kaķi un kaķēni!
KŪCIŅA
…NAV VIENAS ACS, BET TAS NEATTUR…
Tie fotoraksturojumi bija ļoti laba doma.
-Cerams, tie palīdzēs. -Bruno palīdzēja.
SEIDIJA
Sveika, smukulīt.
Mans visu laiku mīļākais smaids. Jums viņa patiks.
Redzat to ģimeni? Viņi ņem pēdējo no Mollijas kaķēniem.
Neticami. Tik labi veicas ar māju atrašanu.
Esam lieliska komanda. Un mums ir lieliska vadītāja.
Labi, ka tu zini visu par visu.
Tieši tā.
Tas tiešām bija komandas darbs.
Bet, godīgi sakot, man trūks suņu pabērnu.
Palicis vairs tikai viens.
ADOPCIJAS DIENA IZVĒLIES MANI!
Es nepārspīlēju, kad saku, ka Mollija ir mīļākais un maigākais suns,
kādu jūs mūžā satiksiet.
Viņai patīk apskāvieni, kaķēni un gaļas bumbiņas.
Atvainojiet. Palaidiet!
Atvainojos. Šo suni vairs nevar dabūt.
Tu to nedomā nopietni.
Čārlz, paskaties uz šo seju. Es to pavisam nopietni.
Mollija ir nevainojama.
Viņa ir ideāls mīļuma un spēka apvienojums,
gluži kā es.
Bet tu vienmēr atrodi iemeslu, lai suni neņemtu.
Es jau sarakstīju visu.
Izskatās labi.
Bet tev vispirms jāprasa Mollijai.
Labi.
Mollij, vai esi gatava nākt ar mani mājās?
Viņa teica jā!
Paldies, ka ļāvi man uzrakstīt Mollijas raksturojumu.
Pat ja nevajadzēja.
Tā dara labs vadītājs. Viņš ieklausās citu idejās.
Nu tad man ir kāda ideja.
Varbūt rīt brokastis gultā?
Izklausās labi.
Es ēdīšu olbaltumu omleti, apelsīnu sulu, sagrieztas zemenes. Paldies.
MOLLIJA
PAMATĀ ELENAS MAILSAS GRĀMATU SĒRIJA THE PUPPY PLACE
Tulkojusi Laura Hansone