Jeg tror han sover.
-Han er våken igjen. -Hun våkner også. Hei, lille jente.
-Kan vi holde dem? -Selvfølgelig. Bare vær forsiktige.
Hei.
De er begge så små.
Bittesmå.
En venn i parkvesenet fant dem ved Lake Willow.
De er seks uker gamle. For unge til å bli adoptert.
Så de er ikke avvent ennå?
Stemmer. Vanligvis ville jeg ikke spurt når de er så unge.
-Vi gjør det. -Vent.
Disse to vil trenge mye ekstra omsorg i et par uker.
Vi gjør det!
De må komme seg til hektene ved å bli matet med flaske til de kan spise selv.
Hver tredje time. Det blir som et intensivkurs i å være foreldre.
Alle slags kurs går helt fint. Jeg elsker å lære.
-Hun gjør det. -Flott. Det er en avtale.
Ja!
-Hørte dere det? -Jippi!
VALPEHUSET
Perfekt temperatur.
Her.
Hva? Du har din egen flaske, Tiny. Den er til Teeny.
Og de er like. Jeg lover.
Ok.
La det være igjen noe til Teeny, din grådige, lille hund.
Vil du ha? Vær så god.
På tide å gjøre ditt fornødne, Teeny.
Én fin ting ved ikke å være hund. Fælt å bli fortalt når man skal gå på do.
Det er ikke som om de hører på oss.
Kom igjen, Teeny.
Endelig. Flink pike, Teeny. Veldig flink.
Gi ham skryt når han gjør sitt fornødne. Det styrker vanene du er ute etter.
-Hei, jeg vurderte å kjøpe pizza. -Strålende idé, pappa.
For en flink pappa.
Da blir det pizza. Ikke tilby meg en godbit.
-Tid for morsmelkerstatning. -Ja. Tid for morsmelkerstatning.
Din tur.
Nei, det er din tur.
Ok.
Kom.
Lizzie, skal du ikke spise?
Setter jeg henne ned, vil hun spise, og hennes neste måltid er om en time.
Ditt var for tre kvarter siden.
-Skal jeg varme dem opp? -Takk, mamma.
Dette er mye tøffere enn vanlig. Forrige uke føltes som et helt år.
-To valper er dobbelt så mye ansvar. -Du skjønner ikke.
-Mate dem åtte ganger om dagen. -Passe på dem hele tiden.
-Det er hardt arbeid å oppdra småtasser. -Selv om vi fikk det til å virke lett.
Nå som dere skjønner hvor mye vi ofret, vil dere kanskje høre etter når…
Du kan jo ta over litt.
Greit. Kom hit, vennen.
Hvorfor setter vi frem to skåler?
-De trenger ikke morsmelkerstatning nå. -Jeg vet det. Jeg lager kakao.
Til oss begge.
-De vil sovne snart. -Ja.
Stolt av dem.
-Vel… -Ja da. Det er takket være deg.
Du oppdro dem godt. Jeg kom deg i forkjøpet.
Teeny har lagt på seg så mye jeg håpet på.
Tiny også, men Teeny har lagt på seg litt mer.
-Og motorikken deres har forbedret seg. -De elsker å leke med hverandre.
De elsker å gjøre alt sammen.
De er et godt team, som dere to. Som dere alle, faktisk.
-Er de klare for å bli adoptert? -Ja visst.
-Det blir nok tøft å si farvel til dem. -Veldig tøft.
-Jeg føler vi har et unikt bånd med dem. -Jeg også.
-Ditto. -Skyldig.
Men det er en del av å være fosterhjem.
Caring Paws har adopsjonsdag i overmorgen, så det er perfekt timing.
Strålende jobbet.
-Vi følger deg ut. -Ok, takk.
Ha det, dr. Abby.
Teeny og Tiny vil også savne hverandre.
-Hva mener du? -Du vet, når de blir adoptert.
Hva om vi sørger for at de får samme hjem?
Charles, en dobbel adopsjon blir mye vanskeligere.
Jeg tror det blir lett. Se på dem.
Vi kan ikke skille dem. De er et team. Som oss.
De er glad i hverandre.
Derfor må vårt team sørge for at deres team holder sammen.
Bare én ting er bedre enn en valp.
To valper.
ADOPSJONSDAG!
-Tror du de vet hva som foregår? -Jeg tror ikke de bryr seg.
Så lenge de er sammen.
-Noen vil ha begge to. -Det er masse folk her, Lizzie.
Jeg er ikke bekymret.
-Se på den lille valpen. Så søt! -Du sårer den andre.
-Begge er yndige. Jeg greier ikke å velge. -Heldigvis trenger du ikke det.
I dag får man to for én.
To valper? Én valp er allerede mye, spesielt når moren din er i byen.
Barbara krever oppmerksomhet.
Beklager. Det er begge eller ingen. De er en pakkeavtale.
-Charles. -Hva?
Det funker ikke for oss.
-Lykke til. -Vent.
Gi oss kontaktinformasjonen din for sikkerhets skyld.
-Vær så snill. Hvis dere skiller dem… -Det skjer ikke.
-Hei. Jeg tenkte… -Jeg vet hva du vil si, og svaret er nei.
Du kan ikke bestemme det selv. Vi er et team.
Greit.
-Vi må endre strategi. -Nei.
Charles! Mange ville ha Teeny eller Tiny. Ingen ville ha begge.
Det kommer flere adopsjonsdager. Det er en om to uker.
-Valper adopteres raskere når de er unge… -Ikke tale om! Vi var enige!
Hei, hva foregår?
-Charles hører ikke på fakta. -Lizzie er urettferdig!
Ok. Det holder.
Hvis dere ville ha et familiemøte, kunne dere bare ha spurt. Kom.
La oss snakke ut om dette.
Hva er vitsen?
Vitsen er at vi kommuniserer i denne familien.
Og fruktbare diskusjoner blir belønnet.
-Hvem starter? -Lizzie gir opp lett.
Vi vet at det ikke er sant.
Hun vil ikke la Teeny og Tiny være sammen.
Jeg gjør det som er best for dem. Charles er umedgjørlig.
-Hun bruker store ord for å forvirre meg. -Det betyr sta.
-Vi har sporet av. -Hva er nøkkelen til å løse konflikter?
-Å lytte. -Riktig.
Kan vi vennligst si "jeg føler" i stedet for å angripe?
Greit. Jeg føler at det viktigste er å finne gode hjem til både Teeny og Tiny.
Og jeg føler at det blir lettere hvis de adopteres hver for seg.
Jeg føler at valper fra samme kull kan knytte for sterke bånd til hverandre
og ikke sterke nok bånd til eieren. Det kan føre til atferdsproblemer.
Jeg føler det siste fordi jeg leste om det.
-Hørte du hva Lizzie sa? -Men de er søsken.
Jeg føler at det er en grunn til at de kom til oss.
Så de aldri skal bli skilt. Akkurat som at jeg aldri vil bli skilt fra Lizzie.
Charles, jeg er lei for det.
Det går bra. Du har rett angående Teeny og Tiny. Som alltid.
Kanskje vi kan finne en annen løsning.
-Noe vi ikke har tenkt på ennå. -Jeg henter milkshakene.
Hva om Teeny og Tiny bor i hvert sitt hjem…
-Hva… -…men eierne lar dem leke med hverandre?
Charles?
Jeg føler at Lizzie er et geni.
Dere fortjener disse.
-Jeg tar den. -Mamma!
Hva? Jeg fortjener en slurk.
Den er god.
-Nei. -Mamma!
Jeg har gått gjennom listen fra adopsjonsdagen.
Vi har Suzanne, den pensjonerte tannlegen, og Ava, den gravide damen.
De bor seks kilometer unna hverandre, men det er en hundepark mellom dem.
-Og Janey, yogalæreren. -Lizzie?
-Hun bor ikke i Middleton… -Lizzie!
…men hun er privatlærer, så hun kan kjøre.
Lizzie!
-Hva? -Duane og Gregg.
De er begge barn.
Og de bor i samme gate.
Ikke bare det. De bor rett ved siden av hverandre.
Hørte du det, Teeny? Vi fant et perfekt hjem til deg.
Dere blir som oss. Hvert deres rom, men dere får se hverandre hver dag.
Unnskyld at jeg var så umed-et-eller-annet.
Nei da. Uten innvendingen din hadde vi ikke inngått kompromiss.
Og du har rett. Det var en grunn til at Teeny og Tiny kom til oss.
-Jeg tror Tiny husker deg. -Det tror jeg også.
Han kiler meg.
-Prøv det, og gi henne en belønning. -Ok. Kom, Teeny. Kom.
Bra. Og gi henne skryt.
Flink pike, Teeny. Flink pike!
For en flink gutt.
-Spis godbiten. -Så det er greit for foreldrene dine.
Og huset virker trygt.
Og du har en flott hage.
Nok av plass til å løpe rundt. Det er bare ett vilkår.
Bare ett.
-Hva som helst. -Hva som helst.
Tiny har en søster som heter Teeny.
-Du må bare love å la Teeny… -…og Tiny leke sammen jevnlig.
Høres gøy ut.
Alle liker jo å leke.
-Og her er det beste. Det er med… -…naboen din.
-Gregg? -Duane? Ikke tale om.
-Jeg snakker ikke med Gregg. -Hvorfor ikke?
Spør ham.
-Han vet hvorfor. -Jeg er veldig lei for det.
-Det er avgjørende at de får leke sammen. -Du kan ikke adoptere Tiny.
Beklager.
-Vet du hva som er det verste? -Alt sammen? Hele planen vår ble smadret.
Sant, men jeg skulle si at det virket som om Teeny likte Duane.
Samme med Tiny og Gregg. Jeg er sint over at jeg fikk forhåpninger.
Begge fikk det. Men det går bra. Vi finner nok en løsning.
Ok. Vi ser på listen igjen. Kanskje yoga-damen har en venn.
Dere har besøk.
-Hei, Duane. Hvorfor er du her? -Mamma kjørte meg. Hun venter i bilen.
Jeg ville bare gjenta at jeg gjerne vil ha Teeny.
-Jeg skal ta veldig godt vare på henne. -Duane, det er ikke det…
Jeg leste en hel bok om hundedressur i går kveld.
Visste dere at hunder elsker å få oppgaver?
Det stemmer.
Jeg har også fått meg en dressurklikker og denne posen til godbiter.
-Du er ordentlig seriøs. -Jeg vil veldig gjerne ha henne.
-Hva med lekingen? -Ja. Hva skjedde med deg og Gregg?
Vi pleide å være sammen hele tiden.
Så sa han at jeg var kjedelig, og at han ikke ville være venn med meg.
Det var det.
-Hva mener du? Snakket dere aldri om det? -Hva er vitsen?
Jeg gjør det.
Kan du vise meg boka di?
Jeg er glad du ringte. Jeg tenker på Tiny. Mamma og pappa sa han kan sove i senga mi.
-Har du ombestemt deg? -Ikke ennå. Jeg må spørre deg om noe.
-Hvorfor er du så sint på Duane? -Det var rart.
Vi satt alltid sammen på bussen.
En dag gikk jeg om bord, og han satt med en gutt, Zach.
Jeg hadde klippet meg, og de lo av meg. De sluttet ikke.
Dere var venner før det. Har dere aldri snakket om det?
Jeg vet ikke.
Ok. Hva driver du med nå?
Vi hadde en valp som het Pugsley. Han er prikk lik han her.
-Dere er heldige som får… -Hvor er Tiny? Jeg gleder meg til å se…
-Hvorfor er han her? -Av samme grunn som at du er her.
Du sa ikke at han skulle komme.
-Du spurte ikke. Dere må snakke om dette. -Det er ikke noe å snakke om.
-Vi er ikke venner lenger. -Vi har ikke noe til felles.
Dere liker begge valper.
Hva med milkshake?
-Hvor lang tid tar det? Pappa venter. -Det er opp til deg.
Her er reglene. Dette er en diskusjon, ikke en krangel.
-Fokuser på å lytte og si "jeg føler". -Seriøst?
Du er på vår alder.
-Ok. Dette er teit. -Det er ikke teit.
Vil dere ha Teeny og Tiny? Det er opp til dere.
Hvem vil begynne?
Han såret meg.
Bra. Men prøv å begynne med "jeg føler".
Jeg mener, fortsett.
-Gregg sa at jeg var kjedelig. -Hva? Jeg sa aldri at du var kjedelig,
-men at stop-motion-sisten var kjedelig. -Hva er det?
En lek vi fant på i første klasse.
Gøy, men jeg ville endre reglene, og det ville ikke han.
Det er samme lek om og om igjen. Jeg sa at det var kjedelig,
ikke at du var det.
Beklager.
Beklager at du lo av meg og dummet meg ut foran alle?
Hva?
På bussen, da du satt med Zach og lo av frisyren min.
Vi lo ikke av deg.
Zach hadde satt fast skjorta i glidelåsen, og han kunne ikke reise seg.
Det var kjempemorsomt.
Er det sant?
Hvorfor skulle jeg gjøre narr av håret ditt? Det er hår.
-Dette virker som et gjennombrudd. -Det er det for meg.
Meg også.
Dere har fortjent disse.
Dere har'n!
Dere tar lekingen på alvor.
Vi fant en ny måte å leke sisten på. Vi bruker valpene. Absolutt ikke kjedelig.
Dere har'n!
-Se hva Greggs mor lagde. -Nå kan Teeny og Tiny leke når de vil.
Ta henne, Tiny!
Når vi blir voksne, kan vi være naboer og ha en dør mellom oss.
Ja. Så lenge jeg får en lås på min side.
Samme det.
Du har'n!
-Jeg er for gammel til å leke sisten. -Mener du for treg?
Det finner du snart ut.
BASERT PÅ BOKSERIEN THE PUPPY PLACE
Tekst: Espen Stokka