Він же спить.
Прокинувся.
І вона прокидається. Привіт, маленька.
-Можна взяти? -Будь ласка.
Авжеж. Тільки акуратно.
Гей.
Такі крихітні.
Малюсінькі.
Друг з Паркової охорони знайшов їх біля озера Віллов.
Їм півтора місяця. Ще рано віддавати в сім'ї.
Півтора? Ще на молоці?
Саме так, Ліззі. Зазвичай я б не давала вам таких крихіток.
-Ми згодні. -Чекайте.
Про них треба дбати особливо ретельно ще тиждень-другий.
Ми згодні.
Їм потрібно рости, тому годуйте їх з пляшечки,
поки не почнуть їсти самі.
Кожні три години.
Це буде ніби… інтенсивний курс батьківства.
Інтенсивний, просунутий. Підходить.
Люблю вчитись.
Це так.
Чудово. Домовились.
Ура!
-Чули, маленькі? -Так.
ЦУЦЕНЯТА ШУКАЮТЬ ДІМ
«КРИХІТКА ТА МАЛЮК»
Ідеальна температура.
На.
Що… у тебе своя пляшечка, Малюк.
Та – для Крихітки.
І… вони однакові. Чесно.
Добре.
Лиши Крихітці, жадюга.
Хочеш іще? На.
Крихітка, роби свою справу.
Найгірше в житті собаки.
Не хотів би, щоб мені вказували, коли йти в туалет.
Наче вони слухаються.
Крихітка, відпусти його.
Нарешті.
Молодчина, Крихітка. Молодчина.
Пам'ятай: коли зробить справу – похвали.
Це помагає розвивати потрібні звички.
Діти, хочу замовити на вечерю піцу.
Прекрасна думка, тату.
Ти такий хороший тато.
Вирішено. Ласощі лишіть собакам.
Пора для суміші.
Так. Суміші.
Твоя черга.
Ні. Твоя.
Добре.
Та ну.
Ліззі, будеш їсти?
Так. Якщо я її покладу, вона захоче їсти,
а до наступного прийому їжі година.
Твій був 45 хвилин тому.
-Розігріти? -Дякую, мамо.
Це важче, ніж зазвичай.
Тиждень тягнувся, як рік.
Два цуцики – подвійна відповідальність.
Ти не розумієш.
-Їх треба годувати вісім разів на день. -І постійно за ними стежити.
Догляд за малечею – важка праця.
Хоч і здавалося, що нам просто.
Тепер, коли ви побачили, на які жертви йшли ми з мамою,
може, ви слухатиме…
Заміни його на трошки.
Так. Сюди, маленький.
Нащо ми виставляємо дві миски?
Суміш уже не потрібна. Вони їдять тверду їжу.
Знаю.
Готую гарячий шоколад.
Для нас з тобою.
-Скоро заснуть. -Так.
Я ними пишаюсь.
-Ну… -Знаю, коханий. Твоя заслуга.
Ти добре їх виховав.
Відібрала твій жарт.
Вага Крихітки саме така, як я надіялась.
Малюка так само, хоч Крихітка набрала трошки більше.
Моторика теж покращилась.
Вони люблять гратися вдвох.
Вони все роблять удвох.
Вони чудова команда. Як і ви, діти.
Як ви всі.
Їх можна віддавати в сім'ї?
Ще б пак.
Мабуть, з ними вам буде дуже важко прощатися.
Дуже важко.
Ми дуже з ними зблизились.
Згодна.
-Так. -Це точно.
Хоч це й важко, такі мінуси перетримки.
Післязавтра «Дбайливі лапки» влаштовують ярмарок тварин,
тому це дуже вчасно.
Прекрасна робота.
-Ми вас випустимо. -Дякую.
До побачення, докторе Еббі.
Крихітка й Малюк одне за одним скучатимуть.
-Ти про що? -Коли їх заберуть у сім'ї.
Треба зробити так, щоб їх забрали в один дім.
Чарльзе, знайти дім одразу для двох значно важче.
Буде просто.
Глянь на них.
Їх не можна розділяти.
Вони команда. Як ми.
Вони одне одного люблять.
Наша команда має подбати, щоб не розлучили їхню.
Краще за цуцика лише одне.
Два цуцики.
ЯРМАРОК! ЗАБЕРИ ДОДОМУ ДРУГА!
-Вони хоч розуміють, де вони? -Їм усе одно.
Поки вони разом.
Хтось захоче обох.
Стільки людей, Ліззі.
Я не переживаю.
-Яка гарнюнька. -Не ображай другого.
Обоє прекрасні.
-Не знаю, кого й обрати. -На щастя, обирати не треба.
Сьогодні діє пропозиція два в одному.
Два цуцики.
Навіть один цуцик – це багато, ще й твоя мама в місті.
Барбара потребує уваги.
Вибачте, віддаємо тільки двох.
Пакетна пропозиція.
-Чарльзе. -Що?
Нам не підходить.
-Удачі вам. -Стійте.
Хоча б лишіть ваші контакти. Про всяк.
Добре. Якщо вирішите їх розділити…
Нізащо.
Гей. Я подумала…
Я знаю, що ти скажеш, і відповім: «Ні».
Ти не можеш казати «ні». Ми команда, забув?
Добре.
-Треба змінити стратегію. -Ні.
Чарльзе! Подумай.
Багато хто хоче Крихітку або Малюка. Не двох.
Будуть ще ярмарки. Наступний через тиждень.
Менших розбирають швидше.
-Що довше чекаємо… -Ні! Ми домовились!
Гей! Що тут таке?
Чарльз не зважає на факти.
Ліззі несправедлива!
Так, тихо.
Якщо хочете сімейні збори, так і скажіть.
За мною.
Хай що там у вас сталося, ми це проговоримо.
Який сенс?
У цій сім'ї ми говоримо одне з одним.
Ти знаєш правила. Продуктивна розмова винагороджується.
-Хто почне? -Ліззі здалася.
Всі знають, що це не так.
Вона хоче порушити обіцянку не розділяти цуциків.
Я дію в їхніх інтересах, а Чарльз затятий.
Вона плутає мене складними словами.
-Це значить «упертий» -То кажи «упертий».
Ми відійшли від теми.
Як вирішити конфлікт?
-Слухати. -Так.
І починайте з «я вважаю», без нападок.
Добре.
Я вважаю, що найважливіше – знайти Крихітці й Малюку люблячий дім.
І вважаю, що окремо ми швидше знайдемо їм хазяїв.
А ще я вважаю,
що інколи цуценята надто прив'язуються одне до одного
і недостатньо до хазяїна, і це негативно впливає на поведінку.
Я так вважаю, бо щойно про це читала.
-Ти почув, що сказали Ліззі? -Вони брат і сестра.
І я вважаю, що вони потрапили до нас саме тому.
Щоб їх не розділили.
Бо я не хотів би, щоб нас із Ліззі розділили.
Чарльзе, вибач.
Нічого.
Ти правду кажеш про Крихітку й Малюка. Як завжди.
Може, ми знайдемо інший вихід.
Якого поки що не бачимо.
Несу молочні коктейлі.
Ми віддамо Крихітку й Малюка в різні сім'ї…
-Що… -…але домовимося з хазяями,
що вони регулярно бачитимуться.
Чарльзе?
Я вважаю, що Ліззі геніальна.
Ви заслужили.
-Так. Я візьму. -Мамо!
Що? Я заслужила на ковточок.
Смачно.
-Ні. -Мамо!
Так. Я переглянула список зацікавлених.
Сюзан, стоматолог на пенсії, і вагітна Ева.
Між ними шість кілометрів, що не близько,
але посередині є собачий парк.
-А ще Джейні, викладачка йоги. -Ліззі.
-Вона не живе в Міддлтоні… -Ліззі!
…але викладає в людей удома, тому зможе приїхати.
Ліззі!
-Що? -Двейн і Ґреґ.
Вони діти.
І живуть на одній вулиці.
Вони не просто живуть на одній вулиці, а ще й по сусідству.
Ти чула, Крихітко? Ми знайшли для тебе чудовий дім.
Ви будете, як ми.
Окремі кімнати, але щодня бачитиметеся.
Вибач, що я був такий за-щось-там.
Не вибачайся.
Якби ти не вперся,
ми не знайшли б компроміс.
Ти мав рацію.
Крихітка й Малюк потрапили до нас неспроста.
Малюк тебе запам'ятав.
Мені теж так здається.
Він мене лоскоче.
Заохочуй її.
Добре.
Сюди, Крихітка. Сюди.
Добре. І не забудь хвалити.
Хороша дівчинка, Крихітка.
Хороший хлопчик.
Це тобі.
То батьки не проти?
У вас тут безпечно.
Маєте чудовий двір.
Багато місця для біганини. Є тільки одна умова.
Тільки одна.
-Що завгодно. -Що завгодно.
Ти ж пам'ятаєш, що в Малюка є сестра.
Просто пообіцяй, що Крихітка…
…і Малюк будуть бачитись.
Класна думка.
Хто буде проти такого?
А тепер найкраще.
-Цуцик живе… -У твого сусіда.
-У Ґреґа? -У Двейна? Нізащо.
Я не говоритиму з Ґреґом.
Чому?
Його спитай.
Він знає чому.
Мені жаль.
Такі зустрічі важливі для адаптації Крихітки.
Тоді я не віддам тобі Малюка.
Мені жаль.
Знаєш, що найгірше?
Усе? Наш план провалився.
Так, але я хотів сказати, що Крихітці подобається Двейн.
А Малюку – Ґреґ. Я злюся, бо так надіявся.
Як і я.
Нічого. Ми щось придумаємо.
Так. Переглянемо список.
Може, у викладачки є друг.
До вас хтось прийшов.
Двейне, ти чому тут?
Мене привезла мама, вона чекає в машині.
Я хотів розказати, що дуже хочу забрати Крихітку.
Я добре про неї дбатиму.
Двейне, не в тому річ. Просто Крихітка…
Послухайте. Я вчора прочитав книжку про дресирування.
Ви знаєте, що собаки люблять завдання?
Так.
Я купив клікер для тренувань і мішечок для ласощів.
Ти серйозно настроївся.
Я дуже хочу її забрати.
А зустрічі з її братом?
Так. Що сталося між тобою і Ґреґом?
Раніше ми завжди гралися разом.
А тоді він назвав мене нудним і сказав, що не хоче дружити.
От і все.
Тобто? І ви про це більше не говорили?
А який сенс?
Я все зроблю.
Покажи мені ту книжку.
Як добре, що ти подзвонив. Я все думаю про Малюка.
Батьки дозволили, щоб він спав зі мною.
-Ти передумав? -Не зовсім.
Хочу про щось спитати.
Чому ти так не любиш Двейна?
Це було дивно.
Ми завжди сиділи в автобусі разом.
Якось я зайшов у салон, а він сидів із Заком.
Я тільки підстригся, і вони з мене сміялись.
Безперестанку.
Ви ж були хороші друзі. Ви про це не говорили?
Не знаю.
Ясно. Ти зараз зайнятий?
Якось у нас жив мопс Мопслі, і він мав ідентичний вигляд.
-Вам так пощастило… -Де Малюк? Хочу вже…
-Що він тут робить? -Те саме, що й ти.
Ви не казали, що він прийде.
Ти не запитував.
-Вам треба поговорити. -Нема про що.
Ми більше не друзі.
Не маємо нічого спільного.
Ви обидва любите собак.
А молочні коктейлі?
Це надовго? Мене чекає тато.
Тобі вирішувати.
Правила такі.
Це дискусія, а не сварка.
Пробуйте слухати.
-І починайте речення з «я вважаю». -Серйозно?
Ти в курсі, що ми однолітки?
Так. Це тупо.
Це не тупо.
Ви хочете забрати Крихітку й Малюка? Вирішуйте.
Хто хоче почати?
Він мене образив.
Добре.
Але починай з «я вважаю».
Продовжуй.
Ґреґ сказав, що я нудний, і відмовився гратись.
Що? Я не казав, що ти нудний.
Я говорив про сповільнений квач.
Сповільнений квач?
Гра, яку ми придумали в першому класі.
Вона весела, але я хотів змінити правила, а він – ні.
Ми постійно в неї грали, тому я сказав, що це нудно.
А не ти.
Вибач.
За те, що сміявся з мене і перед усіма мене соромив?
Що?
В автобусі, коли ти сів із Заком і сміявся з моєї стрижки.
Ми не з тебе сміялись.
Зак покликав мене,
бо футболку заїло в ширінці, і він не міг устати.
Було так смішно.
Це правда?
Нащо мені сміятися з твого волосся?
Це ж волосся.
Здається, багато що прояснилось.
Для мене так.
І для мене.
Ви заслужили.
Тепер ви!
Бачу, цуцики часто бачаться.
Ми придумали нового квача.
З цуценятами.
Узагалі не нудно.
Тепер ви!
Гляньте, що зробила Ґреґова мама.
Тепер цуцики можуть гратися, коли захочуть.
За нею, Малюк. Давай.
Може, колись
ми теж купимо будинки поряд з дверима між ними.
Так. Але з мого боку буде замок.
Як знаєш.
Усе, ти квач!
Чарльзе, я стара для квача.
Тобто повільна?
Зараз побачиш.
ЗА СЕРІЄЮ КНИЖОК ЕЛЛЕН МАЙЛЗ
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська