HVALPEHUSET
Charles.
Jeg bagte ikke de småkager til dig. Du har ikke engang spurgt.
Undskyld, men jeg skal tanke op.
Sammy og jeg skal på udflugt i den vilde natur.
Jeg vil ikke kalde baghaven "den vilde natur".
Det har Sammy kaldt alt udenfor, siden vi meldte os til Middletons Junioreventyrere.
Maria og jeg vil nyde at være inden døre.
Og enhver god spilleaften/filmmaraton kræver mange snacks, så fingrene væk.
Her er det: Spruceman 250.
-Sejt. -Det er sejt.
Førhen camperede jeres mor og jeg ofte. Og Spruceman er mere end et telt.
Det er som en del af familien. Vis det respekt.
Jeg glemte lygten.
Far glæder sig vist mere end dig.
Niks. Jeg kan ikke komme på noget sjovere end en telttur med min bedste ven.
Måske lige bortset fra…
En triviadyst mellem to bedste veninder for at underholde hjernen.
Brugte du al Valeries hjemmelavede brombærsyltetøj til dine småkager?
Min telefon.
Hendes hjemmelavede syltetøj fra frugt og bær dyrket i hendes have?
-Det sker ikke igen. Min telefon? -Jeg spiser så mange småkager, jeg vil.
-Tak. -Værsgo.
Hej, Maria.
Lad mig lige smage en…
Spruceman 250. Det bringer mange kolde, våde minder frem.
-Se, skat. Spruceman. -Ja, Spruceman.
Sammy vil elske det.
Han tager en overraskelse med. Jeg tror, det er Rufus og Goldie.
En telttur med hundene kunne være sjovt.
Jeg ved nu ikke. Teltet er kun til to, og de hunde er ret store.
Kom nu. Hvad er det værste, der kan ske?
Hvis teltet bliver ødelagt, så bliver det ødelagt.
Okay. Farvel.
-Hvad er der galt, Lizzie? -Maria har lige aflyst overnatningen her.
Hvad skete der, skat?
Hun hjælper Cara med fransklektierne. Og de var altså ret nemme.
Måske ikke for Cara?
Hvorfor skal hun hjælpe hende den aften, hun skal sove her?
Hvad skal jeg gøre nu? Jeg har bagt de småkager forgæves.
Vi kan holde far-datter-triviaaften. Jeg går ikke for hårdt til dig.
Det er Sammy!
Vildmarksweekend, her kommer…
…vi?
Charles, du husker David.
-Du er lige flyttet til Middleton, ikke? -Fra Chicago.
Der skete noget utroligt.
David og jeg blev fritaget fra gymnastik grundet pollentallet.
Vi kom til at tale om bynke og fandt ud af,
at Davids familie er ivrige campister, og han vil gerne være junioreventyrer.
Så jeg inviterede ham med på telttur.
Han har et nyt telt.
-Jeg har allerede et telt. Spruceman 250. -Ja, men Davids er Spruceman 1000.
-Det er et firepersoners-telt. -Er det ikke fedt?
Men… Vent. Hvad…?
"Haiku er et 17-stavelses rim fra hvilket land?"
Japan.
Kan du give mig et eksempel?
Maria kan fransk. Hun fandt en ny bedste ven.
Jeg er alene.
-Intet ondt ment. -Det er i orden.
Stil mig et. Hvilket som helst emne og spørgsmål.
Bortset fra dansk arkitektur. Det er ikke min force.
Far, det er sødt, at du prøver at muntre mig op, men det er ikke det samme.
Jeg forstår det bare ikke.
Maria og jeg har planlagt den her aften i flere uger, og så aflyser hun bare.
Jeg troede bare, vi var bedste veninder.
Hvem hjalp Lizzie Peterson med at finde Skygge et hjem?
Og træne Spejder? Og lærte hende at ride?
Det rigtige svar er: Maria. For hun er din bedste veninde.
Du bør stole på hende, ikke?
Stænger og kanaler er farvekodede for nem opsætning.
Hvorfor er det her et net?
-Det er forteltet. -Fortelt?
Så kan vi droppe min insektspray.
Vi kan bruge min fars lygte, når vi fortæller spøgelseshistorier.
Din fars lygte er fin, men stjernerne er naturens lygte.
Og hvis I vil se Karlsvognen, bør vi undgå kunstigt lys.
Naturens lygte. Hvor fedt.
-Hvad var det for en lyd? -Regnen kommer vist igen.
Nej, noget bevægede sig i buskadset.
Drenge, det bliver uvejr. Tid til at komme ind.
Rolig, fru Peterson. Det nye Spruceman er vandtæt.
Jeg vil overveje det. Indenfor.
-Kom nu, Charles. -Øjeblik!
De ser lækre ud.
Ja, Charles' søster bager de bedste småkager.
Tag for jer.
-Lizzie, det her er David. -Har du bagt dem?
Til en spilleaften, som er aflyst.
-Hvilket spil? -Hvem vil være trivianær?
Jaså? Jeg elsker trivia.
-Og det tror jeg også, David gør. -Det er korrekt.
Godt, David. "Hvad kaldes dyr, som æder både planter og kød?"
Mætte.
-Jeg ved godt, hvad svaret er. Omnivorer. -Rigtigt igen.
Charles, perfekt timing. Vi skal i gang med lynrunden.
-Nej, jeg skal ud at tørre mig. -Kom nu. Det er sjovt.
Okay.
-Ja. -Godt så.
Hvad tilsættes tåge for at skabe smog?
-Fem sekunder. -Skabe smog?
Tre, to, en.
-Røg! -Røg!
-Forhekset! -Forhekset!
-Fortsæt I bare. Jeg kommer tilbage. -Okay.
Skal vi dele pointet?
-Lizzie. Hej. -Hvor er du?
I et skab.
Jeg gav Cara en opgave, så jeg kunne snige mig væk og ringe.
Jeg kunne ikke tale tidligere.
-Hun skulle ikke høre mig. -Okay.
Jeg er så ked af aflysningen.
Men Cara kæmper med det franske.
Uden bedre karakterer må hun ikke gå til volleyball.
Hold op hvor uretfærdigt.
Hun bad halvgrædende om hjælp. Hvad skulle jeg gøre?
Du vidste, hvad du skulle gøre. Det var sødt af dig.
Men jeg ville nu ønske, jeg sad og spillede med dig.
Stil mig et spørgsmål.
Okay, hvornår er det national triviadag?
Trivia om trivia?
-Det er djæv… -Maria!
Det er djævelsk, Lizzie. Den 4. januar.
Ding, ding! Korrekt.
Jeg forstår intet.
Jeg må løbe. Cara kæmper med at bøje et uregelmæssigt verbum.
Kan vi rykke planerne til næste weekend?
Så står vi op.
Hvad er klokken?
Det er tid til at være junioreventyrere. Der er en hund derude, som vi skal finde.
Okay. Ved du, hvad der kunne hjælpe på vores mentale fokus?
Lidt mere søvn.
Jeg spillede 75 runder Trivianær i aftes. Nu er det min tur til at bestemme.
-Er I sultne? Hvad med morgenmad først? -God idé.
Hvis I vil hjem og spise morgenmad, er det fint.
Det lyder bare ikke som noget, en junioreventyrer ville gøre.
Håndbog for junioreventyrere påpeger,
at en detaljeret plan er altafgørende for succes.
-Hvis vi skal finde… -Se!
Poteaftryk! Jeg vidste det.
Hvordan ved vi, det er en hund?
Prærieulvespor er mere aflange.
Og ellers lever der kun bævere og hjorte i området. Så vi er i sikkerhed.
De fører hen til teltet.
-En hvalp. Se. -Hun fryser nok.
Rolig. Vi gør dig ikke fortræd.
Vent.
Skal vi ikke vinde hendes tillid først? Lokke hende med mad?
-Jo. -Har I noget hundemad?
Om vi har hundemad? Vi opfostrer hunde. Selvfølgelig har vi hundemad.
Godt. Her.
Okay, vi vil ikke skræmme den, så der er kun en, der skal gå ind.
-Charles, går du ikke… -Jeg gør det.
Okay.
Det er til dig.
Dygtig.
Det virker.
Okay.
-Godt klaret, David. -Jeg anede ikke, du var hundeekspert.
Jeg vidste, her var en hund.
Heldigt for hende, du fulgte din intuition.
-Vi bør kalde hende Lucky. -Ja.
Vi skal nok passe godt på dig, Lucky.
Første punkt på dagsordenen er et bad.
Hun er uden tvivl et gadekryds.
Terrier-ansigt og shih tzu-pels?
Snarere en mudderpels.
-En lilla mudderpels. -Ja, det er sært.
Vil en af jer hente et håndklæde til?
-Under køkkenvasken. -Okay.
-Værsgo. -Du gør det.
-Vi gør det begge. -Okay.
-Hvorfor gjorde du det? -Hvad?
Sendte dem væk sammen.
De er ikke væk. De er inde i huset. Hvad er der galt med dig?
Jeg ville campere med min bedste ven,
men han tog en ven med, og de gør alt sammen.
Går det dig på?
Jeg ved, hvordan du har det, men du sagde det selv.
-Sammy er din bedste ven. Du kan stole… -Han bad ikke om lov til at invitere ham.
-Hvorfor piber hun? -Pas. Jeg vasker bare hendes pote.
-Nej, Lucky! -Kom tilbage!
-Hvad nu? -Lucky stak af.
Hun kan ikke komme ud. Hegnet er for højt.
Hun fandt jo en vej ind.
-Det er en god pointe, David. -Selvfølgelig er det det.
Se, drenge!
Åh nej.
Lucky! Lucky! Kom her, Lucky! Kom, Lucky!
Vi må dele os op.
Der er Luckys poteaftryk.
-Men de forsvinder på græsset. -Vent. Jeg har mit kompas.
Hun bevæger sig mod nordvest.
Hvad skal vi med retningen? Hun gik den vej, og der er giftsumak.
Giftsumak er heldigvis ikke giftig. Den giver en allergisk reaktion.
Det påvirker sjældent hunde.
Vi er med, David! Du ved alt om camping og naturen og hunde.
Okay. Skal David og jeg ikke lede efter poteaftryk?
Så kan I blive her, hvis Lucky kommer. Kom, David.
Hvad var det?
Hvad gik det ud på? Hvorfor råber du ad David? Det er ikke i orden.
Er dét ikke i orden? Du ødelagde vores telttur.
-Hvad taler du om? -Det skulle være vores weekend.
Vi skulle sove i telt, spise s'mores og fortælle spøgelseshistorier.
Men vi har kun hørt på bedrevidende David plapre om græshoppesang.
Man kan beregne temperaturen ud fra deres lyde.
-Det er god junioreventyrer-info. -Som vi to skulle have lært alene.
Hvorfor inviterede du ham?
Fordi jeg har prøvet at være ny!
At flytte til Middleton var vildt skræmmende.
Jeg troede aldrig, jeg ville få venner.
Men den dag, du og Goldie kom forbi, ændrede det sig.
Jeg følte mig ikke alene.
Hør her. Du må undskylde, jeg inviterede David uden at spørge.
Jeg troede, du ville forstå, hvorfor jeg inkluderede ham.
-Du inkluderede jo mig. -Det er bare…
Jeg følte nok, at du ikke ville være bedste venner længere.
Det kræver mere end et Spruceman 1000.
Men et Spruceman 2000…
Vent. Er det…
-Se, hvad jeg har. -Lucky!
Hej, tøs.
-Hvordan fandt du hende? -Det var David.
Han fulgte Luckys poteaftryk til et hegn ved skoven.
Han så hende halte henimod det.
-Hvad mon hendes ben fejler? -Hun peb, da jeg rørte hendes poter.
-Lad mig se. Ja, den her. -Vi bør tjekke for hævelser.
Jeg beklager.
Jeg kan ikke se noget.
Lad mig se.
Så…
Det er en torn. Jeg må have trykket på den.
Så er det klart, hun haltede.
-Vi må have den ud. -Ja.
Der er en pincet i min lommekniv, hvis den kan bruges.
Det kan den.
Okay, David. Jeg holder hende, og du prøver at trække den ud.
Jeg er ikke god til lægeting.
-Kig ikke på mig. -Du bør gøre det. Du er hundeeksperten.
Okay, men kan du så holde hende?
Kom, tøs.
Okay.
-Jeg afleder hende med en godbid. Sammy? -Jeps.
Godt, Lucky. Det her bliver nok lidt ubehageligt,
men du får det meget bedre bagefter.
-Godt. -Det lover jeg.
Hun stoler på dig.
-Tak. -Så lidt.
Hej, Lucky. En godbid. Se her.
Jeg…
Jeg fik den!
Godt klaret.
-Ja, rigtig godt klaret. -Tak.
Det ligner en torn fra en brombærbusk. Vi havde en i min gamle have.
Det kan forklare hendes lilla pels.
Måske bor Lucky på en brombærfarm.
Eller også dyrker hendes ejer brombær i haven,
ordner mors hår og bor ti gader herfra.
Du ved vel, sandsynligheden for, at jeres mors frisørs hund
løber væk og ender her, er en ud af en million, ikke?
Selvfølgelig. Men jeg har en god mavefornemmelse.
Det har jeg også.
-Niks. -Niks?
Jeg har aldrig set hende før. Men hun er søreme nuttet.
Desværre.
Det er i orden. Tak, Valerie.
-Hvis jeg kan gøre noget for at hjælpe… -Vi løser det.
Men min mor vil blive glad for mere syltetøj.
-Har hun allerede spist det? -På en måde.
Vi må af sted.
-Tak, Valerie. -Tak.
Farvel.
Jeg må hjemad. Undskyld, hvis jeg var irriterende. Jeg ved, jeg trængte mig på.
Undskyld, jeg fik dig til at føle sådan. Du trængte dig ikke på.
Vi fandt Lucky med dine sporingsevner.
Jeg håber, du melder dig til Junioreventyrerne.
Jaså? Tak.
-Hvad handlede det om? -Det er mellem mig og min nye bedste ven.
Den var god.
Vent lidt. Charles?
-Så, så! Lucky, hvad er der galt? -Hvad nu, Lucky?
Jazzy, hvor har jeg dog savnet dig.
-Jazzy? -Jeg har sådan savnet dig.
Valerie?
Hvad foregår der?
Da I var gået, gik jeg i haven for at plukke bær og fandt dette.
-Er det Luckys halsbånd? -Ja, men hun hedder Jazzy.
Jeg ringede til nummeret på halsbåndet. Ejeren er min nye nabo, Odell.
Den her lille flugtdronning slap ud under mit hegn, løb gennem Valeries have,
hvor hun åbenbart åd nogle brombær.
-De er også gode. -Det ved vi.
Hvad kan jeg gøre for at takke jer for at passe så godt på hende?
Intet. Vi er bare glade for, I er genforenet.
Vent. Hvordan gjorde du alt det og nåede herhjem før os?
Jeg er voksen. Jeg har en bil.
-Nå ja. -Der kan du se.
Jeg har en god idé. Hvad med at klemme os ind i det gamle Spruceman
og holde familietelttur og triviaaften?
-Det lyder godt. -Det synes jeg også.
Der er vist ingen bedre måde at tilbringe aftenen på.
Kom.
BASERET PÅ BOGSERIE AF ELLEN MILES
Tekster af: Cecilie Hassenkam