„ÕNNESEEN“
Charles.
Ma ei teinud küpsiseid sulle. Ja sa ei küsigi.
Vabandust, aga pean jõudu varuma. Meid Sammyga ootab metsik loodus.
Kas meie aed on metsik loodus?
Pärast loodusklubiga liitumist nimetab Sammy kõike niimoodi.
Meie Mariaga naudime täna aga tubast elu.
Mängudeõhtu-filmimaraton-pidžaamapidu vajab snäkke. Käed eemale.
Siin ta on, Spruceman 250.
Lahe!
Lahe jah. Vanasti käisime emaga kogu aeg telkimas.
Spruceman pole tavaline telk, vaid pereliige. Kohtle teda austusega.
Latern ununes.
Isa on vist rohkem elevil kui sina.
Võimatu. Mis oleks lõbusam õhtust telgis parima sõbraga?
Võib-olla näiteks…
viktoriin parima sõbrannaga. Harjutused ajule.
Kas panid küpsistesse terve purgitäie Valerie põldmarjamoosi?
Mu telefon.
Valerie keetis selle ise. Koduaia viljadest ja marjadest.
Rohkem ma seda ei tee. Mu telefon?
Siis jagad oma küpsiseid minuga.
Aitäh. - Ole hea.
Tšau, Maria. Oota.
Maitsen ühte…
Spruceman 250. Nii palju külmi ja niiskeid mälestusi.
Vaata, kallis. Spruceman.
Ma tean. Spruceman.
Sammy on sillas.
Ja ta pidi üllatuse kaasa võtma. Ilmselt Rufuse ja Kullakese.
Koertega oleks nii vahva telkida.
Ma ei tea, semu. Suured koerad kahe inimese telgis…
Ole nüüd. Mis ikka juhtuda saab?
Kui telk juhuslikult hävib, siis nii lihtsalt on.
Olgu. Tšau siis.
Mis viga, Lizzie?
Maria ei tulegi.
Kallis, mis juhtus?
Ta aitab Carat prantsuse keelega, mis on, muide, lihtne.
Cara jaoks ehk mitte?
Miks peab ta teda aitama just siis, kui ööseks siia tulla lubas?
Mida ma nüüd teen? Küpsetasin ilmaasjata.
Võime koos viktoriini teha. Kohtlen sind hellalt.
Sammy!
Metsik loodus, siit me…
tuleme?
Charles, mäletad Davidit?
Jaa. Kolisid just Middletoni, eks?
Chicagost.
Pöörane lugu. Me mõlemad saime kekast õietolmuallergia pärast vabastuse.
Rääkisime ambroosiast. Selgus, et Davidi pere armastab matkamist.
Ta tahab loodussõprade klubiga liituda. Niisiis kutsusin ta siia.
Ja tal on uus telk.
Mul on telk, mäletad? Spruceman 250.
Jah, aga Davidil on Spruceman 1000.
Neljale inimesele. - Neljale! Lahe, kas pole?
No… Oota. Mis…
Haiku, 17-silbiline luuletus millisest riigist?
Jaapanist.
Too näide.
Maria räägib prantsuse keelt. Tal on uus sõber.
Üksi jäin.
Ära solvu.
Ei solvu.
Olgu. Küsi. Ükskõik mis teemal.
Aga Taani arhitektuuri ma ei tunne.
Paps, aitäh, et mind lohutada püüad, aga see ei ole sama.
Ma ei mõista.
Oleme mängudeõhtut nädalaid plaaninud. Nüüd jättis Maria lihtsalt tulemata.
Arvasin, et oleme parimad semud.
Kes aitas Lizziel Varjule kodu leida?
Ja Skauti treenida?
Kes õpetas teda ratsutama?
Õige vastus: Maria.
Ta ongi su parim semu.
Peaksid teda usaldama. Eks?
Kaared ja tunnelid on märgistatud värvidega.
Miks see osa võrgust on?
See on eeskoda. - Eeskoda?
Putukatõrjet pole vist vaja.
Mu isa latern. Võiksime hiljem tondijutte rääkida.
Vahva latern, aga looduse laternaks on tähed.
Ja Suure Vankri nägemiseks
tuleks tehisvalgust vältida.
Looduse latern. Võrratu.
Mis see oli?
Vist hakkab jälle sadama.
Ei. Põõsastes on keegi.
Lapsed, torm läheneb. Tulge tuppa.
Ärge kartke, uus Spruceman on veekindel.
Arvestan sellega. Toas.
Charles, tule. - Üks hetk.
Need näevad head välja.
Jah, Charlesi õde teeb parimaid küpsiseid. - Olge head.
Lizzie. Tema on David. - Sa küpsetasid need?
Mängudeõhtuks, mis ära jäi.
Mäng? Milline?
„Parim faktitundja“.
Tõesti? Ma jumaldan seda!
David jumaldab kindlasti ka.
Õige vastus.
Nii, David.
Loom, kes sööb nii taimi kui ka liha, on…
Täis kõhuga.
Ma tean küll. Omnivoor.
Jälle õige.
Charles, just õigel ajal. Kohe algab äikesevoor.
Ei, pean end kuivatama. - Tule ikka, väga lõbus on.
Olgu.
Jah. - No nii.
Sudu koosneb udust ja…
Viis sekundit.
Sudu koosneb…
Kolm. Kaks. Üks.
Suitsust! - Suitsust!
Ühtekad!
Jätkake. Tulen kohe.
Hästi.
Teeme punkti pooleks?
KOERATÕUD
Lizzie. Tere. - Kus sa oled?
Kapis.
Jätsin Cara mineviku kesksõnu harjutama. Ma ei saanud enne rääkida.
Ta oleks kuulnud.
Hästi.
Tunnen end nii halvasti.
Aga kui Cara hinnet ei paranda, ei luba vanemad teda võrkpallitrenni.
Väga ebaõiglane.
Ta palus pisarsilmil abi. Ma ei osanud midagi teha.
Oskasid küll. See oli sinust väga kena.
Tahaksin nii väga koos sinuga mängida.
Küsi kähku midagi.
Olgu. Millal on üleriigiline viktoriinipäev?
Selline küsimus?
See on nurja… - Maria!
Suisa nurjatu, Lizzie. 4. jaanuar.
Till-till-till! Õige.
Maria, ma ei mõista.
Pean minema. Cara maadleb ebaregulaarsete verbidega.
Kohtume järgmisel nädalavahetusel?
Tõuse ja sära!
Mis kell on?
On aeg kasutada loodusringi teadmisi.
Õues on koer, otsime ta üles.
Olgu. Kas sa tead, mis meil keskenduda aitaks?
Uni.
Viktoriin kestis eile 75 vooru. Minu kord otsustada, mida teeme.
Kas me enne sööma ei peaks?
Hea mõte.
Minge koju sööma, kui soovite.
Aga tõeline loodusesõber seda küll ei teeks.
Loodussõbra käsiraamatus on kirjas, et missiooni edu otsustab põhjalik plaan.
Et leida… - Vaadake!
Käpajäljed.
Ma teadsin.
Aga on need koera jäljed?
Koioti jäljed on piklikumad.
Ning veel elab siin vaid kopraid ja hirvi. Asi selge.
Ta läks telki.
Kutsikas. Vaadake.
Ilmselt on tal külm.
Ära karda.
Me ei tee sulle haiget.
Oota.
Äkki peaksime toiduga ta usalduse võitma?
Jah. - Kas teil krõbinaid on?
Kas meil on krõbinaid? Muidugi on koerte hoiukodus krõbinaid.
Väga hea. Tule.
Et koer ei ehmuks,
läheb sisse vaid üks. - Jah.
Charles, äkki sa… - Lähen ise.
No nii.
See on sulle.
Tubli.
Õnnestus.
Niimoodi.
Olgu.
Tubli, David.
Sa oled koerteekspert?
Teadsin, et siin on koer. - Ta on õnneseen, et vaistu usaldasid.
Õnneseen. Sobilik nimi. - Jah.
Hoolitseme su eest, Õnneseen.
Alustame vannitamisest.
Jah, ta on krants.
Terjeri nägu ja ši-tsu karvkate?
Karvade asemel on muda.
Lilla muda.
Jah, väga veider.
Kas te saaksite rätiku tuua?
Köögivalamu alt. - Olgu.
Mine. - Ei, sina.
Lähme koos. - Olgu.
Miks sa seda tegid? - Mida?
Saatsid nad koos ära.
Nad käivad ju vaid korra toas.
Mis sul viga on?
Tahtsin vaid parima semuga telkida, aga ta teeb nüüd kõike koos uue sõbraga.
See ärritab sind?
Charles, ma mõistan sind, aga ütlesid just:
Sammy on su parim semu. Usalda… - Ta ei küsinud, kas võib Davidi kutsuda.
Miks ta nutab?
Ei tea, pesen lihtsalt käppa.
Õnneseen, ei! - Tule tagasi!
Mis juhtus? - Ta põgenes.
Välja ta ei saa, aed on liiga kõrge.
Aga kuidas ta siis sisse sai?
Hea küsimus, David.
Ei no muidugi.
Vaadake!
Jessas.
Õnneseen! Õnneseen! Tule siia! Õnneseen!
Peame hargnema.
Tema käpajäljed.
Aga murul need kaovad.
Oodake, mul on kompass.
Ta suundub vist loodesse.
Mis seal vahet on?
Ta läks sinna, kus kasvab mürgipuu.
Õnneks ei ole see mürgine, põhjustab lihtsalt löövet.
Koeri mõjutab see harva.
Saame aru, David. Tead telkimisest, loodusest ja koertest kõike.
Hästi.
Me Davidiga otsime jälgi,
teie jääge Õnneseent ootama.
Tule, David. - Jah.
Mis juhtus?
Mis see oli?
Miks sa Davidi peale karjud? Inetu.
See on inetu? Sina rikkusid meie õhtu ära.
Mis mõttes? - See pidi olema meie nädalavahetus.
Telgime kahekesi, sööme smoore, räägime tondijutte.
Selle asemel vatras tarkpea David kogu selle aja kilkide laulust.
Laulu järgi saab temperatuuri määrata, Charles. Suurepärane info.
Oleksime pidanud seda kahekesi õppima. Miks sa ta kaasa võtsid?
Tean, mida kolimine tähendab.
See oli üks hirmsamaid asju, mida teinud olen.
Kartsin, et ei leiagi sõpru.
Aga kõik muutus päeval, kui sa Kullakesega meile tulid.
Ma polnud enam üksik.
Olgu. Anna andeks, et ta küsimata kaasa võtsin.
Arvasin, et sa mõistad, miks ma seda tegin.
Sina aitasid ju mind. - Ma lihtsalt…
Ei tea. Kartsin vist, et sa ei taha mu semu olla.
Spruceman 1000-st selleks küll ei piisa.
Spruceman 2000 seevastu…
Oot, on see…
Vaadake, kes tuli. - Õnneseen!
Tere, tüdruk.
Kuidas ta leidsite? - David leidis.
Ta läks mööda Õnneseene jälgi metsatukka.
Ja nägi koera lonkamas.
Mis ta käpal viga on?
Ta niutsus, kui ma käppa puutusin.
Näita. Jah, see käpp.
Vaatame, kas on punane ja paistes.
Ma tean. Anna andeks.
Ma ei näe midagi.
Näita.
Oot.
Okas. Lükkasin selle vist sügavamale.
Muidugi ta lonkas. - Peame selle välja võtma.
Jah. - Jah.
Mu taskunoa küljes on pintsett, kui see aitab.
Aitab kindlasti.
Olgu, David. Hoian teda paigal, katsu okas välja tõmmata.
Meditsiin pole mu tugevaim külg.
Ära minu otsa vaata. - Proovi sa.
Koeraeksperdina.
Olgu, aga vajan abi. Kas hoiad teda?
Tule, tüdruk.
Olgu.
Hajutan maiusega tähelepanu. Sammy? - Kohe.
Olgu, Õnneseen. See võib ebameeldiv olla,
aga pärast on palju parem.
Olgu, sõbrake. - Ausõna.
Ta usaldab sind.
Aitäh. - Jah.
Kuule. Vaata, Õnneseen, maius. Vaata siia.
Ma…
Käes!
Tubli!
Jah. Väga tubli.
Aitäh.
See on vist põldmarjapõõsa okas.
See kasvas ka meie aias. - Sellepärast karvad lillad olidki.
Ehk elab ta põldmarjaistanduses.
Või kuulub inimesele, kes kasvatab aias põldmarju,
on me ema juuksur ja elab lähedal.
Tõenäosus, et su ema juuksuri koer põgeneb ja siia jõuab, on umbes üks miljonist.
Seda küll. Aga usun, et meil on õigus.
Ma ka. - Jah.
Ei. - Ei?
Ma pole teda enne näinud. Aga armas on ta küll.
Hirmus kahju.
Pole viga. Aitäh, Valerie.
Kui ma kuidagi aidata saan…
Saame hakkama.
Aga ema oleks tänulik, kui sa veel moosi keedaksid.
Juba otsas?
Nojah.
Lähme siis.
Aitäh, Valerie. - Aitäh.
Tšau.
Ma pean koju minema.
Vabandust. Tean, et olin kui viies ratas.
Ei, anna andeks. Sa ei olnud viies ratas.
Sinuta me koera leidnud ei oleks. Loodan, et tuled loodussõprade klubisse.
Päriselt? Aitäh.
Mis nüüd juhtus?
Rääkisin oma uue parima sõbraga.
Hea nali.
Oot. Charles?
Õnneseen, mis viga?
Mis on, Õnneseen?
Jazzy! Kullake, ma igatsesin sind!
Jazzy? - Oi, kuidas igatsesin.
Valerie?
Mis toimub?
Ma läksin aeda marju korjama ja leidsin selle.
Õnneseene kaelarihm?
Jah, aga ta nimi on Jazzy.
Rihma peal oli mu uue naabri Odelli number.
See väike nihverdis ronis mu tara alt läbi ja jooksis Valerie aeda.
Ja mekkis nähtavasti põldmarju. - Muidugi, need on head marjad.
Me teame.
Kuidas tasuda saan? Hoolitsesite tema eest nii hästi.
Piisab sellest, et jälle koos olete.
Oota. Kuidas sa enne meid siia jõudsid?
Olen täiskasvanud inimene. Autoga.
Ah jaa.
No vot.
Mul on hea mõte.
Pressime end õige vanasse Sprucemanisse, telgime ja teeme viktoriini.
Kõlab hästi. - Nõus.
See on küll öö veetmiseks parim viis.
Hei!
Lähme.
ELLEN MILESI RAAMATUTE AINETEL
Tõlkinud Triin Jürimaa