ЦУЦЕНЯТА ШУКАЮТЬ ДІМ
«ЩАСЛИВИЦЯ»
Чарльзе.
Я спекла печиво не для тебе.
Ще й дозволу не спитав.
Вибач, але мушу підкріпитись.
Ми з Семмі вирушаємо на відкриті простори.
Ти звеш наш задній двір «відкритими просторами»?
Знаю, але так Семмі називає все надворі,
відколи ми «Дослідники Міддлтона».
А ми з Марією сьогодні побудемо на закритих просторах.
А на ночівлю з іграми й фільмами
потрібні ласощі, тому руки геть.
Ось і вона. «Спрусмен 250».
Круто.
Таки круто.
Колись ми з мамою багато відпочивали на природі.
«Спрусмен» – не просто намет.
Це член родини, тому стався до нього з повагою.
Забув ліхтар.
Тато в більшому захваті, ніж ти.
Не може бути. Нема нічого кращого, ніж ночівля в наметі з другом.
Хіба що…
вікторина з найкращою подругою для розумової зарядки.
Ти використала цілу банку ожинового варення Валері
на своє печиво?
Телефон.
Джем, який вона робила сама
з фруктів і ягід з городу?
Більше так не буду.
Можна телефон?
З'їм стільки печива, скільки захочу.
-Дякую. -На.
Маріє, секунду.
Зараз скуштую…
«Спрусмен 250». Стільки холодних, вологих спогадів.
Кохана, дивись. «Спрусмен».
Знаю. «Спрусмен».
Семмі сподобається.
І він готує сюрприз. Маю передчуття, що це Руфус і Золотце.
Як же класно буде жити в наметі з собаками!
Не знаю, сину.
Це двомісний намет, а собаки великі.
Та ну. Що може статися?
Ну зіпсують намет, то й що?
Добре. Па-па.
Що таке, Ліззі?
Марія скасувала ночівлю.
Сонце, що сталося?
Вона в Кари, допомагає з французькою.
Домашка ж була проста.
Може, не для Кари?
Не розумію, чому вона помагає їй
саме в день, коли ми планували ночівлю.
Що мені тепер робити? Даремно пекла стільки печива.
Влаштуємо вікторину тата з дочкою. Обіцяю піддаватися.
Це Семмі.
Ніч на природі, ми…
вже йдемо.
Чарльзе, пам'ятаєш Девіда?
Так. Ти недавно переїхав у Міддлтон.
З Чикаґо.
Такий збіг.
Того тижня нас з Девідом обох відпустили з фіз-ри через пилок.
Ми розговорилися про амброзію, і виявилося,
що сім'я Девіда дуже любить туризм
і він теж хоче стати «Юним дослідником».
Тож я запросив його на ночівлю.
А ще в нього новий намет.
СПРУСМЕН 1000
У мене ж є намет. «Спрусмен 250».
Так, але в Девіда «Спрусмен 1000».
Чотиримісний.
Чотиримісний. Скажи, класно?
Стоп, що?
«Хайку – 17-складовий вірш з якої країни?»
З Японії.
Можна приклад?
Марія говорить французькою з подругою.
Я сама.
Без образ.
Не ображаюсь.
Тепер я. Будь-яка тема, будь-яке питання.
Окрім данської архітектури. Це не моє.
Тату, дякую, що пробуєш мене втішити,
але… це не те саме.
Я не розумію.
Ми з Марією планували цей вечір тижнями,
а вона дзвонить і його скасовує.
Я думала, що ми найкращі подруги.
Хто поміг Ліззі Пітерсон знайти дім для Тіні?
І дресирувати Скаута?
І їздити верхи?
Правильна відповідь – Марія.
Бо вона твоя найкраща подруга.
Тому ти мусиш їй довіряти.
Дуги й петлі позначені кольором для простоти.
Чому там сітка?
-Це крита веранда. -Крита веранда?
Засіб від комарів не знадобиться.
Я маю татів ліхтар.
Щоб уночі розповідати страшилки.
Ліхтар гарний, але зірки – природні джерела світла.
Щоб побачити Великий Віз,
треба якомога менше штучного світла.
Природні джерела світла. Круто.
Що за звук?
Здається, знову дощ.
Ні. Щось ворушилося в кущах.
Хлопці, буде злива. Ідіть у дім.
Місіс Пітерсон, «Спрусмен» водонепроникний.
Візьму до уваги. У дім.
-Чарльзе, швидко. -Секунду!
Дуже апетитні.
Так. Чарльзова сестра готує прекрасне печиво.
Частуйся.
Ліззі. Це Девід.
Це ти спекла?
На ігровий вечір, який скасували.
А яка гра?
«Вікторина на мільйон».
Справді? Люблю вікторини.
Думаю, що Девід теж.
Правильна відповідь.
Девіде.
«Тварини, які їдять і рослини, і м'ясо».
Товстуни.
Насправді я знаю. Всеїдні.
Знову правильно.
Чарльзе, ти вчасно. Саме будемо грати на час.
Ні, мені треба підсушитись.
Давай. Буде цікаво.
Добре.
-Так. -Гаразд.
«Яка речовина перетворює туман на смоґ?»
П'ять секунд.
На смоґ?
Три, дві, одна.
Дим!
Я перший!
Ви продовжуйте. Я на секунду.
Добре.
Поділимо очко на двох?
ПОРОДИ СОБАК
Ліззі. Привіт.
Де ти?
Я в комірчині.
Дала Карі вправу на дієприкметники, щоб подзвонити.
Раніше не могла говорити.
Не хотіла, щоб вона почула.
Добре.
Я не хотіла ламати наші плани,
але в Кари біда з французькою.
Якщо вона не підтягне предмет, їй заборонять волейбол.
Ого. Несправедливо.
Вона ледь не плакала й просила помогти.
Що я мала робити?
Саме те, що ти зробила. Це дуже гарний вчинок.
Хотіла б я зараз грати з тобою у вікторину.
Швидко, одне питання.
Добре, коли Національний день вікторини?
Питання про вікторину?
-Це… -Маріє!
Це потужно, Ліззі. Четверте січня.
Дзинь-дзинь. Правильно.
Маріє, не розумію.
Мушу йти. Карі не вдається провідміняти неправильне дієслово.
Перенесемо на тиждень?
Прокидайтеся.
Котра година?
Ідеальна, щоб випробувати навички дослідника.
Десь там є пес, і ми його знайдемо.
Добре. Знаєш, що допоможе нам зосередитися на завданні?
Ще трошки сну.
Учора я витримав 75 раундів вікторини.
Моя черга обирати заняття.
Ви не голодні? Може, поснідаємо?
Я за.
Якщо хочете – ідіть додому й снідайте.
Але це не схоже на поведінку юного дослідника.
У «Посібнику дослідника» пише,
що для успіху потрібен детальний план.
-Щоб знайти… -Там!
Сліди лап.
Так і знав.
Як знати, що це собачі сліди?
Сліди койотів видовжені,
а крім них тут водяться лише бобри й олені,
тому це собачі.
Вони ведуть до намету!
Дивись, собачка.
Напевно, змерзла.
Тихо.
Тихо. Ми тебе не скривдимо.
Зажди.
Може, спершу здобудемо довіру? Приманимо їжею.
Так.
Маєте корм?
Чи ми маємо корм? Ми перетримуємо собак. Авжеж.
Добре. На.
Щоб не злякати цуцика,
-зайде хтось один. -Так.
-Чарльзе, давай ти… -Я піду.
Так.
Це тобі.
Хороший песик.
Виходить.
Так.
Молодець, Девіде.
Не знав, що ти знаєшся на псах.
Бачите? Я знав, що надворі собака.
На її щастя, ти довірився чуттю.
Щасливиця.
-Так її й назвемо. -Так.
Ми про тебе подбаємо, Щасливиця.
Почнемо з ванни.
Так, точно змішана порода.
Мордочка тер'єра, а шерсть ши-цу?
Шерсть наче з болота.
Ще й фіолетового.
Так, дивно.
Збігайте хтось по рушник.
-На кухні під раковиною. -Добре.
-Іди. -Краще ти.
-Ходімо разом. -Добре.
-Ну й навіщо? -Що?
Відіслала їх разом.
Не відіслала. Вони в будинку.
Що з тобою?
Я хотів побути з найкращим другом.
А він привів свого друга, і вони все роблять разом.
Це тебе засмучує?
Чарльзе, знаю, як ти почуваєшся, але ти сам сказав.
Семмі – твій найкращий друг. Між вами довіра…
Він навіть не запитав дозволу.
Чому вона скавчить?
Не знаю. Я просто мию лапку.
-Щасливиця, ні! -Вернись!
-Що тут? -Втекла.
Не бійтеся. Вона не втече. Паркан зависокий.
Вона ж якось сюди потрапила.
Хороше спостереження.
Авжеж.
Дивіться!
О ні.
Щасливиця! Щасливиця, вернись!
Розділимось.
Народ, сліди лап Щасливиці.
Але вони зникають у траві.
Секунду. У мене є компас.
Побігла на північний захід.
Яке це має значення?
Вона побігла туди, а там росте отруйний плющ.
На щастя, плющ насправді не отруйний.
А викликає алергічну реакцію.
На собак він часто не впливає.
Я зрозумів, Девіде! Ти все знаєш про туризм, природу й собак.
Гаразд.
Може, ми з Девідом пошукаємо ще сліди,
а ви лишайтесь – ану ж вернеться.
-Ходімо. -Добре.
Що таке?
Що це було?
Чому ти кричиш на Девіда? Це некруто.
Некруто? Ти зіпсував нашу ночівлю.
Ти про що?
Ми мали провести вихідні вдвох.
Спати просто неба, їсти зефір, розказувати страшилки.
Натомість ми слухали
базікання всезнайки Девіда про цвіркунів.
За цвіркунами можна визначити температуру.
Це з посібника дослідника.
Який ми мали читати вдвох!
Не знаю, нащо ти його покликав.
Бо знаю, як це – бути новеньким.
Мені було дуже страшно переїжджати в Міддлтон.
Я боявся, що не знайду друзів.
А тоді з'явилися ви з Золотцем, і все змінилось.
Я вже не почувався самотнім.
Слухай. Пробач, що запросив Девіда, не спитавшись.
Я думав, ти зрозумієш, чому я його покликав.
-Ти ж колись покликав мене. -Просто…
Не знаю, я подумав,
що ти більше не хочеш дружити.
Для цього потрібне щось більше, ніж «Спрусмен 1000».
От «Спрусмен 2000»…
Стоп, це ж…
-Знайшла! -Щасливиця!
Маленька.
Як ти її знайшла?
Це все Девід.
Він вистежив сліди Щасливиці аж до паркану на краю лісу.
Побачив, як вона туди плететься.
Що ж з її ніжкою?
Вона пищала, коли я торкався її лапки.
Погляньмо. Цієї.
Шукайте почервоніння чи набряк.
Знаю. Вибач.
Нічого не бачу.
Я гляну.
Гей.
Колючка. Мабуть, я натис.
Не дивно, що вона кульгала.
Треба її витягти.
-Так. -Так.
У моєму ножі є пінцет. Може, згодиться.
Те, що треба.
Девіде, я її потримаю, а ти витягни колючку.
Медичні маніпуляції – не моє.
Тільки не я.
Може, краще ти?
Ти знаєш собак.
Добре, але потрібна допомога. Потримаєш?
Сюди.
Так.
Я відволічу її ласощами. Семмі?
Уже несу.
Щасливиця, це буде неприємно,
але потім тобі стане краще.
-Так. -Обіцяю.
Вона тобі довіряє.
-Дякую. -Так.
Щасливиця, ось смачненьке. Дивися сюди.
Я…
Є!
Молодець.
Так. Молодець.
Дякую.
Колючка ніби з куща ожини.
У нас був такий на старому дворі.
Це пояснює, чому шерсть фіолетова.
Може, Щасливиця живе на ожиновій фермі.
Або її хазяйка вирощує на городі ожину,
стриже нашу маму й живе за десять кварталів.
Ти ж розумієш, що шанси, що пес стилістки твоєї мами
втік і прибіг сюди – один на мільйон?
Аякже. Але в мене хороше передчуття.
-І в мене. -Так.
-Ні. -Ні?
Уперше її бачу.
Але вона миленька.
Мені жаль.
Нічого. Дякую, Валері.
Якщо я можу вам помогти…
Ми розберемось.
Але якщо приготуєте ще джему, мама дуже зрадіє.
Вона вже все з'їла?
Щось таке.
Ходімо.
Дякую, Валері.
Па-па.
Мені вже треба додому.
Вибач, що роздратував. Я знаю, що вам завадив.
Ні, це ти вибач, що я так поводився. Ти зовсім не заважав.
Без твоїх навичок ми б Щасливицю не знайшли.
Надіюся, ти доєднаєшся до «Юних дослідників».
Справді? Дякую.
Про що говорили?
Це між мною і моїм новим найкращим другом.
Гарно.
Зачекай. Чарльзе!
Щасливиця, що таке?
Що таке, Щасливиця?
Джаззі. Маленька, як же я скучив.
-Джаззі? -Я так скучив.
Валері?
Що тут таке?
Коли ви пішли, я вийшла у двір по ягоди і ось що знайшла.
Нашийник Щасливиці?
Так. Її справжнє ім'я – Джаззі.
Подзвонила і з'ясувала, що це собака мого нового сусіда Оделла.
Маленька втікачка прошмигнула під паркан
на двір Валері,
де почастувалася ожиною.
І не осудиш. Це смачна ожина.
Ми знаємо.
Як мені віддячити за те, що ви про неї подбали?
Нічого. Ми… радіємо, що ви її знайшли.
Стоп. Як ви все це встигли і доїхали сюди раніше за нас?
Я доросла і маю машину.
Авжеж.
Ось як.
Я тут подумав.
Може, потіснимося у старому «Спрусмені»
і проведемо вікторину в наметі?
-Мені подобається. -І мені.
Нічого кращого я не придумаю.
Гей.
Ходімо.
ЗА СЕРІЄЮ КНИЖОК ЕЛЛЕН МАЙЛЗ
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська