ПРЕДИ ШЕСТ ГОДИНИ
УЮТНО КЪТЧЕ
"Питър ужасно се уплаши. Хукна из градината,
защото забрави къде е портата.
Изгуби едната си обувка при зелето,
а другата - сред картофите."
Да, Лизи?
Зайците имат четири крака. Защо обувките са само две?
Много добър въпрос, Лизи. Ще го обсъдим след четенето.
Мария?
Илюстрациите допринасят за повествованието.
Ще похваля в писмо издателя.
Със сигурност ще го оцени.
Бяхте ми любимки.
Попивахте всяка дума и имахте мнение по всеки въпрос.
Обожавах Питър. - Аз - Златокоска.
Обикнахме четенето покрай мечки и зайчета.
И Фийби. - Естествено. Но се радвам, че го каза.
Липсва ми детският литературен клуб. - Как така?
Наложи се да го закрия миналата година.
Нямаше интерес.
Не може да не харесват книжки.
Явно има по-интересни занимания
от четенето със старата книжарка. - Не си стара.
Ти си нашата Фийби.
Липсват ми любопитните дечица.
Особено когато имаха нужда от побутване, усещах, че помагам.
Можем да съберем деца за клуба.
Ще се радвам.
Какво ще кажеш? - Откликвам, щом "Дивото зове".
За две "Малки жени" няма пречка. - Храня "Големите надежди".
Пак ли литературни шегички? - Боя се, че да.
Вманиачен е.
Остави си и за после.
Момент, затвориха Моши Моша в шоколадена мида.
Виждаш ли?
Чухте ли?
Идва оттам.
Майка с две кутрета?
Вижте, още едно!
Не разбирам. Кой оставя кучета в кашон на паркинг?
Не знам.
Какво ще правим?
Не става. А ако кажат "не"?
Четири кучета са. - Прав си.
Първо да им покажем едно, а когато го харесат - и останалите.
Не знам. Не обичам да заблуждавам хората.
Няма да лъжем, просто...
Ще кажем само част от истината. - Да.
Нужни сме им.
Добре, съгласна.
Стискай палци.
Привет. - Как мина в книжарницата?
Взе ли новата книга на Кит Смидърс?
Не, още я няма. Но вижте какво намерих.
БЪДИ
Само ти и брат ти ще намерите бездомно кученце в книжарница.
Намерихме го отвън, в кашон. - Това е ужасно!
Наистина. Виждали ли сте нещо по-сладко?
Да видим как се вписва в стаята.
Елате де.
Затворете, за да не избяга.
Хайде.
За да се запишат деца в литературния клуб,
трябва да ги привлечем с нещо.
Нещо визуално.
Не прекаляваме ли с мисленето?
Да разлепим обяви с описание колко много ни е харесвало
на тяхната възраст. - Ще ги насърчаваме да четат
с обяви, които още не могат да прочетат?
Май трябва да помисля повече.
Чудно защо тези двете все си играят, а това - не.
Заслужават по-добри имена от "тези" и "това".
Може майката да е Рубин,
а кученцата й - Диамант, Смарагд и Топаз.
Идеята ми харесва, но не е ли твърде бляскава?
Знаете ли кое е интересно? Да ги кръстим на химични елементи.
Аргон, Бор, Ксенон и... Германий.
Или Шкипер, Какао, Канела и Бъди.
Не виждам логиката. - Аз също. Но намерих това в кашона.
"Грижете се за Шкипер, Какао, Канела и Бъди."
Добре.
Сигурно майката е Шкипер. - Защото е капитан на кораба.
А ти явно си Какао.
Определено. Но кое е Канела и кое - Бъди?
Бъди? Ти ли си Бъди?
Получихме отговор.
Канела иска да излезе.
А ако нашите те видят? Вече видяха Бъди.
Канела и Бъди са като близнаци. Няма да ги различат.
Хайде, Канела.
Канела? Чудесно име.
Отива й.
На "нея"? Сестра ти каза, че е мъжко. - Така ли?
Сигурно не сте чули добре. Лизи говори много бързо.
Бялата ивица не беше ли по-тънка?
Кученцата растат бързо.
А аз не помня петното на главата й.
Изцапала се е. - А къде е опашката й?
Всъщност изобщо не беше лъжа, по-скоро смекчаване на истината.
Извинявайте, че не ви казахме.
Тревожехме се, че няма да позволите...
Сърце не ни даде да ги разделим.
Това ли са всички? Нали няма други палета вкъщи?
Няма други, заклеваме се.
Тя не е пале.
Извинявам се. Не биваше да участвам в измамата.
Не ни помагаш.
Съжалявам. Ще ти звънна после.
Чао.
Ето затова не ви казахме. Знаехме, че ще се ядосате и ще забраните.
Лизи, какво ни кара да се ядосваме?
Това, че ви лъжем.
Как ще обърнем гръб на майка, сам-сама с три бебета?
Безсърдечни ли сме?
Правилният отговор е "не".
Паникьосахме се.
Много съжаляваме.
Мъник.
В един отбор сме, запомнете го.
И може ли да ги приютим? - Стига да няма повече тайни.
Няма да има. - Определено.
Добре.
Този е страхотен сладур.
Това е Бъди.
Нима мислехте, че ще ни заблудите? - Само той. Не и аз.
Кучета, които се множат като зайци.
Зайци. Точно така.
Дръж.
И зайци ли ще приютяваме?
Вече нищо не би ме учудило.
СЕДМИЧНО ЛИТЕРАТУРНО ЧЕТЕНЕ СЪБОТА 14 Ч.
Който чете, става умно дете!
Бъдете смели като зайчето Питър, запишете се.
Чудесна идея! Тук ли е литературното четене?
Да, в книжарницата. Ще четем "Зайчето Питър".
Обичам тази книга.
Айзък също изглежда заинтригуван.
Харесваш ли зайчетата? - Кученца са.
Хайде, трябва да вървим.
За осиновяване са.
Ще си помислим.
Смесена услуга.
Момичета, гордея се с вас.
Списъкът за събота е почти пълен. - Страхотно!
Голяма сила са книгите.
И зайкученцата.
"Добрите зайчета Флопси, Мопси и Пухчо тръгнаха..."
Бъди, стига проси. Същият си като зайчето Питър.
"...тръгнаха да събират..."
Бъди. Много си сладък и убедителен.
Но вече яде лакомство.
"...тръгнаха да..."
Моля те! - Какво става?
Готвя се за четенето, но Бъди все ме моли за храна.
И теб ли? - Моля?
Не съм виждал такова упорство.
Сякаш гладува, но знам, че яде. Купичката му все е празна.
Изглежда поотслабнал.
Странно.
Не е странно. Бъди е "омега".
Най-ниско е в семейната йерархия.
Значи е изтърсак?
Тази дума е неточна.
Обикновено значи най-малкото и слабичко кутре.
Но Бъди не е много по-дребен от Какао и Канела.
Да, затова предпочитам термина "омега".
Не опира до ръста и силата. Не иска да е водач
и избягва конфронтации.
Но защо постоянно е гладен?
Ако не ги следите, Канела и Какао ще изяждат неговата храна.
Какао и Канела са дружелюбни. Нямат вид на насилници.
Насилието не е като при хората.
По инстинкт се борят за храна и топлина.
Горкичкият. - Отделяйте му повече внимание.
И го хранете отделно.
Наистина е голям сладур.
Най-големият.
"Питър ужасно се уплаши.
Хукна из градината,
защото забрави къде е портата."
"Изгуби едната си обувка при зелето а другата - сред картофите."
Искам вкъщи, мамо.
Миличка, почти свършихме. Не се тревожи, тук съм.
"Щеше да се измъкне, ако не се бе натъкнал на една гъска..."
Да, Джулия? - Защо Питър има само две обувки?
Писателите често създават антропоморфни животни,
за да ги разбираме по-добре.
Време е за хапване. Днес ще хрупаме...
Моркови.
Айзък, интересно ли ти е?
Татко.
С Айзък много мислихме
и искаме да осиновим едно от кученцата.
Да, разбира се. - Чудесно.
Обадете се кога е удобно да минем.
И не му казвайте, но се вълнувам повече от него.
Ще пазим тайна.
Хайде, Айзък.
Съжалявам за Паркър.
Обича приказки, но малко се притеснява покрай други деца.
Мисля, че й идва в повече,
а не искам да пречи. - Не...
Паркър изобщо не пречи. Доведете я пак.
Ще я предразположим.
Благодаря за разбирането. Ще опитаме пак и ще видим.
Добре.
И какъв е планът за Паркър? - Не знам.
Ще ми липсваш. - Грижи се за сестра си.
Браво, че взимате и двете.
Нямахме намерение, но как да ги делим? Твърде много се обичат.
Освен ако не искаш само едно.
Не, две е по-добре.
Съгласен.
Благодаря ви.
И да пратите снимки. - Непременно.
Хайде, да тръгваме.
Впечатляващ успех.
Да, сигурно.
Заради Бъди ли? - Дори не го погледнаха.
Той не искаше да го гледат.
Сега поне ще яде на корем.
Вярно.
Ето, Бъди.
Къде отива?
Сигурно да скрие храната.
Свикнал е да се бори за нея, бои се да не му я вземат.
Милата душичка.
С Бъди ли играеш?
Стана ми жал, че крие храната.
Ние с теб правим същото след Хелоуин, нали?
Криенето на храна при кучетата е инстинкт.
Вярвам на д-р Аби. Бъди ще бъде добре.
Дано. Странно, дойдох да го разведря,
но той усети, че съм тъжен, и разведри мен.
Също както правеше Шадоу с мен.
Някои кучета са грижовни.
Здравей.
Тя май те чу.
Да.
УЮТНО КЪТЧЕ
"Златокоска не забравила заръките на майка си."
"Никога, никога вече."
Край.
Въпроси?
Да, Паркър?
Бъди ще дойде ли пак?
Може. Май те харесва.
Благодаря, момичета.
И на вас, приятели. До другата седмица.
Благодаря.
Чудесно е, че доведохте Бъди.
Той даде спокойствие и сигурност на Паркър.
Обмисляхме да й вземем куче, но вие ни убедихте.
Бъди всъщност си търси постоянен дом.
Наистина ли? Ще говоря с Паркър.
Здравей.
Какво да кажа? Още сте ми любимки. - Радваме се да помогнем.
Чела съм "Златокоска" поне сто пъти и никога няма да ми омръзне.
Стара, но златна.
Да се засегна ли?
Не, аз...
Ще потърся нещо за четене.
Лизи, виж.
Бъди си намери добър стопанин.
Много ще ми липсва.
Бъди дойде да ни гушне за сбогом.
Обичаме те, Бъди.
Най-страхотното кутре.
И ние мислим така.
Може ли да го разходим?
Хайде.
Много мило.
Куче и книжарница - чудесна комбинация.
Децата харесаха Бъди.
Може би трябва да си вземеш талисман?
С удоволствие, но освен за книжарница, да се грижа и за куче,
май няма да ми е по силите.
Да, разбираме напълно.
Кучетата не са лесни.
Но както знаеш: старо, но златно.
Харесва те.
Много ясно.
А и имаме много общо.
Помня как онзи ден бдеше над децата си.
Прекрасна майка.
Нещо специално за теб, Лизи.
Кит Смидърс!
Прясна-прясна.
Чарлс.
Първо издание на "Кучето воин"?
Любимата ми, за произхода на лорд Коу.
А сега ни извинете, но със Шкипер ще се поразходим
и ще си бъбрим за отминалите дни.
История с хубав край. И четирите кучета намериха дом.
С майка ви се справяме все по-добре. - Така си е.
Да разгледаме книгите? - Хайде.
Хубаво.
ПО КНИГИТЕ НА ЕЛЪН МАЙЛС
Превод на субтитрите Боряна Богданова