KUUS AASTAT TAGASI
ÕDUS NURK
„Peeter kohkus hirmsasti. Ta tuiskas aias ringi,
sest oli värava asukoha unustanud.
Üks king kadus kapsaste vahele,
teine kartulipõllule.“
Jah, Lizzie?
Jänesel on neli käppa. Miks Peetril vaid kaks kinga on?
Väga hea küsimus, Lizzie. Räägime sellest hiljem.
Maria?
Illustratsioonid täiendavad jutustatud lugu.
Saadan toimetajale kiitva kirja.
Ta on kindlasti väga tänulik.
Olite mu lemmikud.
Kuulasite igat sõna ja teil oli kõige kohta oma arvamus.
Mu lemmik: „Peeter Pikk-kõrv“. - Mul „Kuldkiharake“.
Naljakas, võlgneme lugemishimu karudele ja jänkudele.
Ja Phoebele. - Seda niikuinii. Aga hea, et ütlesid.
Igatsen Raamatukoide programmi. - Mis mõttes igatsed?
Rullisin lugemisvaiba eelmisel aastal kokku. Huvi ei olnud.
Kuidas? Keda siis lugemine ei huvita?
Ilmselt oli liiga igav veeta pärastlõuna
vana poetädi seltsis. - Mitte „vana poetädi“.
Poetädi Phoebe. - Just.
Ma igatsen neid uudishimulikke väikseid lapsi.
Eriti neid, kes pisut veenmist vajasid. Tundsin, et suudan midagi muuta.
Meie suudame kindlasti lastes huvi äratada.
See oleks võrratu.
Mida arvad? Nõus? - Vastan su „Ürgsele kutsele“.
„Väikesed naised“ on kõikvõimsad. - Mul on programmile „Suured lootused“.
Jälle raamatunaljad?
Kardan küll.
Ta on sõltuvuses. Loe hiljem edasi, Charles.
Oota. Küürkäpp vangistas Moshi Mosha šokolaadi sisse.
Näed?
Kas kuulsite?
See tuli sealtpoolt.
Ema kahe kutsikaga?
Vaadake. Üks veel.
Ei mõista. Kes koerad kastiga parklasse jätab?
Ei tea.
Mida me teeme?
Mis saab, kui nad keelduvad?
Neli koera on väga palju. - Tõsi.
Alustame ühest kutsikast. Kui nad temasse armuvad, tutvustame teisi.
Ma ei tea. Mulle ei meeldi valetada.
Me ei valetagi, lihtsalt…
Anname tõele hingamisruumi. - Jah.
Koerad vajavad abi.
Olgu, olen nõus.
Hoia pöialt.
Tere! - Kuidas raamatupoes läks?
Kas said uue Kit Smithersi teose?
Ei, see ei ole veel kohal. Aga leidsime tema.
„SEMU“
Ainult teie vennaga võite raamatupoest kodutu kutsu leida.
Tegelikult väljast kasti seest. - Kui õudne!
Ma tean. Aga olete te nunnumat koera näinud?
Vaatame, kuidas ta esikusse sobib.
Tulge.
Sulge uks, et ta ei põgeneks.
Lähme.
Olgu. Et lastes Raamatukoide vastu huvi äratada, vajame me peibutust.
Midagi visuaalset. - Äkki mõtleme üle?
Kirjutame plakatitele, kui tähtis lugemisprogramm meile
nende vanuses oli. - Lugemisoskuse reklaamimine
plakatitega, mida laps lugeda ei oska?
Mõtlesin vist liiga vähe.
Miks need kaks kogu aeg mängivad, aga kolmas mitte?
Nad väärivad paremaid nimesid kui Need Kaks ja Kolmas.
Ema võiks olla Rubiin
ning kutsikad Teemant, Smaragd ja Topaas.
Mõte on hea, aga kas see ei ole mitte liiga edev?
Lahedad ja erilised oleksid keemiliste elementide nimed.
Argoon, Boor, Ksenoon ja Germaanium.
Või Kipper, Kakao, Kaneel ja Semu.
Ma ei näe mustrit.
Ma ka mitte, aga leidsin kastist selle.
„Palun hoolitsege Kipperi, Kakao, Kaneeli ja Semu eest.“
Hästi.
Ema on ilmselt Kipper… - Sest ta on nagu laevakapten.
Sina oled ilmselt Kakao.
Kindlasti. Aga kumb on Kaneel ja kumb Semu?
Semu? Kas sina oled Semu?
Saime vist vastuse.
Kaneelil on vaja õue minna. - Aga kui ema-isa näevad? Semu nad nägid.
Nad ei teeks neil vahet, Kaneel ja Semu on nagu kaksikud.
Tule, Kaneel.
Kaneel? Suurepärane nimi.
Tüdrukule sobib.
Tüdrukule? Lizzie sõnul on ta poiss. - Jah?
Ilmselt kuulsite valesti. Lizzie räägib kiiresti.
Valge triip nina peal on nagu laiem. - Kutsikad kasvavad kähku.
Suurt pruuni laiku ei mäleta ma ka.
Muda, käisime õues. - Ja kus saba on?
Niisiis ei olnudki see tegelikult vale, vaid pigem liialduse vastand.
Andke andeks, et me teisest kutsust ei rääkinud. Kartsime, et te ei luba meil…
Me ei saanud neid ju lahutada.
Kas nüüd on kõik? Või on majas veel kutsikaid?
Rohkem kutsikaid pole. Ausalt.
Ta ei ole kutsikas.
Andke andeks, ma ei oleks pidanud pettuses osalema.
Sa ei aita.
Anna andeks. Helistan hiljem.
Head aega.
Seepärast me rääkida ei tahtnudki. Teadsime, et te ei luba neid siia jätta.
Lizzie. Mis meid tegelikult pahandab?
Et me ausad ei olnud.
Kuidas saite mõelda, et me viskame välja kolme lapsega üksikema?
Oleme nii südametud?
Õige vastus on „ei“.
Läksime vist paanikasse. Me kahetseme tõesti.
Kuule sina. Pidage meeles: oleme ühes meeskonnas.
Kas kõik võivad siis siia jääda? - Kui rohkem saladusi pole.
Ei ole. - Kindlasti mitte.
Tore.
Tema on eriti armas, eks? - Semu.
Arvasite, et me ei märka?
Tema arvas. - Kuule!
Koerad paljunevad siin nagu jänesed.
Jänesed. Just nii.
Võta.
Me ei võta ju jäneseid, ega? - Mind ei üllata enam miski.
RAAMATUKOID IGANÄDALANE LUGEMISTUND
Lugemine tagab edu!
Ole vapper nagu Peeter Pikk-kõrv. Registreeru.
Võrratu mõte. Kas lugemistunnid toimuvad siin?
Jah, Õdusa Nurga poes. Loeme „Peeter Pikk-kõrva“.
Ma armastan seda.
Ja tundub, et Issac on samuti huvitatud.
Vahvad jänkud? - Kutsud ju.
Tule, peame minema.
Teate, nad otsivad kodu.
Mõtleme sellele.
Täna saab siit kõike.
Tüdrukud, olen nii uhke. Laupäevane lugemistund on täis.
Suurepärane.
Ära alahinda kirjanduse jõudu.
Ja koer-jänkusid.
„Tupsuke, Nupsuke ja Tuttsaba, paid jänkud, läksid…“
Semu, ära nuugi. Oled sama hull kui Peeter.
„…läksid korjama…“
Semu! Sa oled väga armas ja järjekindel.
Aga said just maiust.
„…läksid korjama…“
Semu, palun. - Mis viga?
Üritan lugemistunniks valmistuda,
aga Semu nurub süüa.
Sinult ka? - Mis mõttes?
Ma pole sellist nuukimist näinud. Ta käitub, nagu oleks näljas,
aga kauss on alati tühi.
Ta on vist alla võtnud.
Imelik.
Veidrat pole siin midagi, Semu on hierarhias kõige madalamal kohal.
Ta on siis heidik?
See on üsna ähmane termin. Kõige väiksem ja nõrgem enamasti tõesti.
Aga Kakao ja Kaneel on peaaegu sama suured.
Täpselt. Seepärast eelistan sõna oomega.
Suurus ja tugevus pole tähtsad. Semu ei taha karja juhtida ja väldib konflikte.
Aga miks ta alati näljane on?
Kui te neid ei jälgi,
söövad Kaneel ja Kakao Semu toidu ära.
Nad on nii sõbralikud, kiusupunne nad küll ei meenuta.
Nad ei kiusa. Koerad võitlevad instinktiivselt toidu ja soojuse pärast.
Vaene Semu. - Ärge muretsege.
Ta vajab vaid veidi rohkem tähelepanu. Ja võiks omaette süüa.
Ta on tõesti armas, mis?
Kõige armsam.
„Peeter kohkus hirmsasti.
Ta tuiskas aias ringi,
sest oli värava asukoha unustanud.“
„Üks king kadus kapsaste vahele, teine kartulipõllule.“
Lähme koju, emme.
Pole viga, kallis. Kohe lõpeb. Ära karda, olen siin.
„Ta oleks ehk pääsenudki,
kuid kohtus kahjuks hanega…“
Jah, Julia? - Miks Peetril vaid kaks kinga on?
Tihti antropomorfiseeritakse tegelasi, kes pole inimesed,
et me neid paremini mõistaksime.
On aeg võtta väike vahepala. Täna sööme…
Porgandeid.
Tere, Issac. On sul lõbus?
Paps!
Oleme rääkinud vahetpidamata teie kutsikatest. On nad veel saadaval?
On küll. - Vahva!
Anna teada, millal tulla võime.
Ära Issacile ütle, aga olen vist rohkem elevil kui tema.
Meie ühine saladus.
Läki, Issac.
Andke andeks.
Parker armastab lugusid, aga muutub teiste laste seltsis rahutuks.
See oli vist talle liig.
Ma ei taha teisi segada. - Oh ei.
Parker ei sega üldse. Tulge nädala pärast. Teeme ta olemise mugavamaks.
Aitäh mõistmast. Proovime siis uuesti.
Olgu.
Mida me Parkeriga siis teeme? - Pole aimugi.
Hakkan sind igatsema. - Hoolitse õe eest.
Tore, et mõlemad võtate.
Mis meil üle jääb?
Nad on teineteisele nii kallid.
Või tahad ainult ühte, Issac?
Ei, kaks on parem.
Nõus.
Aitäh teile.
Saatke pilte ka. - Igatahes.
Läki, sõbrad. Tule, Issac.
See läks päris hästi.
Jah, eks vist.
Haletsed Semu? - Nad ei näinudki teda.
Semu ei tahtnud end vist näidata. - Nüüd saab ta rahus süüa.
Tõsi.
Võta, Semu.
Kuhu ta läks?
Ilmselt peidab selle ära. Ta kardab, et keegi võib ta toidu ära võtta.
Vaeseke!
Puhkehetk Semu seltsis? - Ta peidab toitu, mul on tast kahju.
Tead, et meie teeme pärast halloween'i sama?
Paljud koerad peidavad toitu instinktiivselt.
Ma usun dr Abbyt, Semu saab hakkama.
Ma loodan ka. Naljakas. Tulin teda lohutama,
aga ta tajus mu kurbust ja lohutas hoopis mind.
Tead, Vari tegi minuga sama.
Mõni koer kohe oskab hoolitseda.
Tere.
Ta vist kuulis sind.
Jah.
Hei.
ÕDUS NURK
„Kuldkiharake ei unustanud ema hoiatusi iial.“
„Mitte kunagi enam.“
Lõpp.
Kas küsimusi on?
Jah, Parker?
Kas Semu tuleb järgmisel nädalal? - Võib-olla. Sa meeldid talle.
Aitäh, neiud. Aitäh, sõbrad, näeme nädala pärast. Eks?
Aitäh.
Semu kaasamine oli imehea mõte.
Tänu talle tundis Parker end teiste seas rahulikult.
Oleme koera võtmisele mõelnud, aga tänane otsustas kõik.
Teate, Semu otsibki uut kodu.
Tõesti? Ma räägin Parkeriga.
Tere.
Tervist.
Mida ma öelda oskan? Olete ikka mu lemmikud.
Aitame rõõmuga.
Olen „Kuldkiharakest“ sada korda lugenud, võin sada korda veel lugeda.
Mõni asi muutub ajaga paremaks. - Pean isiklikult võtma?
Ei, ma…
Ma otsin uut lugemist.
Lizzie, vaata.
Jah.
Semu leidis endale uue süle.
Hakkan teda väga igatsema.
Semu tuli head aega ütlema.
Kallis oled, Semu.
Ta on tõesti parim kuts.
Arvame sama.
Kas läheme jalutama?
Tere.
See oli väga armas.
Koerad ja raamatupoed sobivad hästi kokku.
Lapsed armastasid Semu.
Ehk vajaks Õdusa Nurga raamatupood maskotti?
See oleks imeline, aga kutsika ja poe eest hoolitsemine
käiks mul vist üle jõu.
Jah, saame aru. Kutsikatega on palju tööd.
Aga nagu tead, muutuvad mõned asjad ajaga paremaks.
Sa meeldid talle. - Miks ei peaks meeldima?
Pealegi on meil palju ühist. Mäletan, kuidas ta oma laste eest hoolitses.
Ta on hea ema.
Mul on sulle midagi, Lizzie.
Uus Kit Smithers! - Otse trükikojast.
Charles.
„Koersõdalase“ esmatrükk?
Minu lemmik, lord Koh' põlvnemislugu.
Vabandage meid. Teeme Kipperiga ringi ümber kvartali
ja räägime möödunud aegadest.
Lugu sai õnneliku lõpu, mis?
Neli koera uutes kodudes.
Jah. - Me emaga
saame koertega hästi hakkama. - Jah.
Vaatame raamatuid? - Lähme.
Hästi.
ELLEN MILESI RAAMATUTE AINETEL
Tõlkinud Triin Jürimaa