Бурята не можеше да спре детектив Бранигън, който излезе от сенките
с ръце, уверено мушнати в джобовете на пардесюто.
"Естествено, Бранигън е открил уликата", прошепна Демонте.
Детективът се прокашля и със спокоен тон каза..."
Знаете ли, че Амелия Еърхарт е 16-ата жена пилот?
Какво правиш? - Чета биография по препоръка на Стеф.
Прекъсна криминалната история. - Слушали сме я хиляда пъти.
А и пристигнахме, да влизаме.
Вече се държиш като Стеф.
Преобразява се у леля Линда.
Не е вярно. - Вярно е.
Стига. Какво ви казах?
Леля Линда, Стеф и Беки тъкмо са дошли от Манхатън в Селяноувър.
Андоувър.
Същинска Стеф.
Може да дойдеш с мен на риболов.
Кисненето в ледена вода започва да ме привлича.
Дошли сме на семеен уикенд, не на война.
Ясно ли е?
Ясно. - Да.
Какво ли планира Стеф?
В Ню Йорк ядохме шиш кебап на улицата и гледахме авангардна пиеса.
Видяхте ли? Май куче прибяга.
На село сме, сигурно е елен.
Нима? Не си виждала елен.
Ти също. - Е?
Има още една въдица в багажника.
МЪЛНИЯ
Добре дошли! - Здравей.
Здравей, Пол.
Ела тук.
Така се радвам! Кандидатира ли се за председател на класа?
Не съм се отказала. - Само така.
Лельо Линда! - Ето го повелителя на кучетата!
Има храна в килера и лимонада в хладилника.
А сутринта ще изпека не един, не два, а три от моите ябълкови пайове.
Супер!
И ще изстиват на прозореца в плевнята.
Селянче съм. - Ще завъдиш и кокошки.
Само да уточним, Пол, отиваш на риба, за да не те бия на шах ли?
За да не си изгубя работата.
Капитан Картър гледа сериозно на тази традиция.
До неделя. Недейте да тъгувате за мен.
Лизи! - Чарлс!
Здравей. - Не ни мисли.
Здрасти.
Момичета. - Вуйчо Пол.
Здравей.
Не ми се тръгва. - Ще те изпратя.
Откога ви чакаме!
Къщата е огромна.
Ще ви я покажа. - Нека аз.
Сено, плевня, сено. Какво пропускам? Още сено.
Хайде, Стеф, да ги разведем.
Да видим фермата? - Не сега.
Играй си с Чарлс. Хайде, Лизи.
Идвам.
Ела да ти покажа къде си счупих ръката.
Утре сутринта. Късно е, Беки.
Добре.
Покажи му картината, която намери.
Да! Космически кораб, а обърнеш ли я - Елвис Пресли.
Супер! - Идвай.
По-бавно!
Не ни трябва още някоя злополука.
Ето така паднах от стълбата.
Радвам се, че си добре. - И аз.
Страхотна плевня.
Със Стеф сте късметлийки.
Тя я мрази.
Плевнята ли? - Провинцията.
Цупи се, откакто напуснахме Ню Йорк.
Там ходехме в Сентръл Парк, а сега все си стои в стаята.
Това е тъжно. - Не мога да я насилвам.
Затова се забавлявам сама с разни приключения.
Откъде започваме? - От най-страхотното място.
Заповядай в "Дръкър".
Тук има всичко!
Тук няма нищо.
В Ню Йорк има метро, музеи,
каквото ти се яде, по всяко време,
невероятен театър.
Тук сме на река Хъдсън.
Изядох седем парчета пица тогава.
Помниш ли това?
Обиколката с водно такси.
Знаеше толкова за града, че се правехме на гидове.
А как чакахме в дъжда за японската сладкарница?
Още сънувам онзи чийзкейк със зелен чай.
Сувенирният магазин!
Какво да правим утре? - Наблизо е фермата на Джо Битмарк.
Ще храним овцете, ще се катерим...
Може Джо да ни повози с трактора! - Супер!
А в съседство има къща с духове.
Ама истинска ли? - Да.
Стара ферма, празна от над 24 години.
Ако изключим духа на старата Хадли.
Фермерка ли е била?
Крава.
Но казват, че още мучи да й дадеш овес.
Какво беше това? - Не знам.
Тавичката от пая на мама.
Куче.
Спокойно, не се бой.
Добре че мама опече три ябълкови пая.
Няма каишка, само бандана.
Да кажем на Стеф и Лизи.
Или да бъде нашето приключение, както ти каза.
Да решим сами загадката. - Съгласна.
Спокойно, ще намерим дома ти.
Май още е гладна.
Има пържола на средния рафт.
Идеално. Какво друго?
Лимонада за прокарване?
Здравей, мамо.
Кой ли може да е взел липсващия пай?
Слушайте. В това семейство има правила.
Ако ще отмъквате цял пай,
гарнирайте го със сладолед.
Да, прави сте.
Къде ни е умът?
Благодаря.
За пая. - Идвай.
Новаци.
Крият нещо. - Несъмнено.
Имам пай.
Ще дам сладоледа.
Виж, отборът ми по хокей на трева.
Да, помня го от видеата, които ми показа снощи.
Би могла да ги събереш в едно по-кратичко. - Хайде, довечера.
Или пък да правим нещо друго интересно.
Може би нещо извън пределите на стаята ти?
Повярвай ми, пълна скука е.
Откъде знаеш? Провери ли?
Защо? Приятелите ми са в Ню Йорк.
Ако се включиш в отбора на новото ти училище,
ще намериш приятели.
Тук не играят хокей на трева.
Чудно, че има течаща вода.
Стеф, ще отвориш ли? Пицата е.
Селска пица.
Добър апетит.
Бяхме поръчали две пици.
Вярно, на колелото ми е, момент.
Изглежда готина. - Тук няма готини хора.
Хубаво.
Носеше тениска със самолет. Харесваш Амелия Еърхарт.
Май съм я виждала в училище. - Супер, запознайте се.
Не знам.
Поне пробвай.
Извинявам се.
Няма нищо.
Май и двете учим в "Бакстър". Аз съм Стеф.
Да. Пени. Е, чао.
Чудно.
Разбирам от загадки.
Трябват ни улики.
За да разберем чие е кучето, ще разнищим всичко, което знаем.
Знаем само, че се появи вчера.
Какво е станало вчера, че да избяга?
Да знаехме как се казва... Ето.
Пийни си вода.
Кротко.
Стресна ли те силният шум?
Чакай. Силен шум.
Сетих се! Гръмотевичната буря вчера.
Затова е избягала.
Да я кръстим Мълния тогава.
Ще те върнем у дома, но ни трябват още насоки.
Виждал съм някъде тази бандана.
Банданите от "Дръкър"! Може би там ще знаят чия е Мълния.
Мълния ли?
Кучето, което открихме.
Намерили сте куче? Защо не казахте?
Защото ти не искаше да дойдеш с нас.
Май така беше.
Забравяш ме, когато си със Стеф.
И реших да намеря стопанина сам.
С Беки.
Прав си.
Зарадвах се на Стеф, но не биваше да те зарязвам така.
И затова не те виня.
Съжалявам.
Имаме следа.
Идваш ли с нас? - Не е лошо да се разнообразя.
Ето, виждате ли?
Съвсем същата бандана. - Г-н Дръкър!
Пак ли сте тук?
Мислех, че сте изпаднали в захарна кома.
Но имате късмет.
Току-що ми докараха карамелени бонбони.
С шоколад?
Ние намерихме куче и издирваме собственика.
Банданата е от вашия магазин.
Помните ли купувача?
Продавам куп такива всеки месец.
Нямам представа кой е човекът.
Някой май е жаден.
Ето.
Може да сложите обява на таблото.
Убеден съм, че... - Мълния!
Мълния!
А ако не открием семейството й?
В това ни е силата.
Ако някой може да открие дома й, това сме ти и аз.
И Беки.
Иска ми се да дойда да видя кученцата ви. - Ще е хубаво.
Но да дойде и Стеф.
Едва ли. Вече не иска да прави нищо с мен.
Какво има, Мълния?
Мълния?
Здравей, Стеф.
Само помагам на Беки и Чарлс.
Намерихме куче и търсим собственика.
Ясно. Хайде, Лизи.
Те ще се оправят и сами.
Тръгвай, Лизи.
Всъщност, Стеф, мисля да остана с тях.
Наистина ли? - Да.
Как би постъпил детектив Бранигън? - Ще потърси още улики.
Ето какво знам за породата "бордър коли".
Освен че са големи умници, са много енергични.
Развъдени са за овчарски кучета и...
Единствено във фермата на Джо Битмарк има овце.
Сигурно е от техните кучета. Хайде!
Ела с нас.
При овцете? Не, благодаря.
Стеф, почакай.
Пробвай веднъж.
Ако ти е непоносимо,
ще стоим в стаята ти до края на уикенда.
Моля те.
Не е толкова зле.
КОНФИТЮР
МЕД
Дръж кучето, ще намеря Джо.
Това място май й е познато.
ФЕРМЕРСКИ ПАЗАР
Хубаво е тук.
Какво мислиш? - Липсва ми пазарът на площад "Юниън".
Продаваха пресен хляб, мед и...
Прескъпи, но адски вкусни понички с ябълков сайдер.
Няма насита, нали?
От Ню Йорк ли сте? - Не.
Но продавам на доста ресторанти и ходя често.
На кои?
Да видим. "Гарити Фийлд Ин", "Бонакарти"...
Обичам цвеклото в "Бонакарти". - Аз също.
Произвеждаме соса с горчица тук.
Тук ли? - Няма фермерски продукти без ферма, нали?
Здравей, Джо. - Беки!
Ама ти ли си Джо Битмарк? - Зависи кой пита.
Стеф ми е сестра, а Лизи и Чарлс - братовчеди.
Добре дошли при нас. Как е ръката ти, мила?
Като нова.
Много хубаво. Покатери се.
И друго е хубаво.
Виж кого открихме.
Здравей, сладурче.
Как се казва?
Не е ли ваше?
Не, съжалявам.
Горката Мълния. Така иска да се прибере.
Продължаваме да търсим.
Успех.
Беше ми приятно. - И на мен.
Ела пак, ако можеш.
Да дадеш мнение за глазурата ми за круши.
Ще намина.
И сега какво?
Не знам.
Сигурно пропускаме нещо.
Да преговорим пак.
Разбирам те.
Понякога е добре да отдъхнеш.
Да се поразсееш с друго.
Бекс, помниш ли как си почивах от ученето?
Играехме на фризби в Сентръл Парк.
Върви там.
Невероятно!
Браво, Мълния!
Определено има опит.
Тази порода често печели Шампионата по фризби с кучета.
Помните ли как в "Дръкър" искаше вода, но после не пи?
Изобщо не е искала вода. - Искала е фризби!
Деца играят на фризби край потока.
Може да знаят нещо. Тръгвайте!
Не е нужно да питаш. Идвам.
Мястото й е познато.
Добър знак.
След фермата не храня големи надежди.
Клоуи! Хора, вижте! Намерили са я!
Клоуи! Ела тук.
Добре е да храниш надежди. - Здравей.
Значи е твое?
Къде ти! На Пени е.
Къде изчезна? Изплаших се.
Благодаря ви за Клоуи. Тревожех се за нея.
Аз ви доставих пица.
Две пици. - Да, спомням си.
Стеф, нали? - Да.
Извинявай, че се държах странно, бях притеснена за Клоуи.
Нищо, и аз щях да съм така.
Гледайте.
Браво, Клоуи.
Искате ли да играете?
Да. - И аз.
Да, но знай, че с Бекс сме фурии.
Играехме в Сентръл Парк.
Хайде тогава.
Браво, детектив Бранигън.
Какво пропуснах? - Освен да се изкъпеш?
Същинска Линда.
Стига, идвай тук.
Така свършва загадката с Мълния.
Но този път се питам...
Кой на кой помогна?
Или "на кого"?
Може би завинаги ще си остане загадка.
Нали осъзнаваш, че говориш на глас?
Благодаря.
ПО КНИГИТЕ НА ЕЛЪН МАЙЛС
Превод на субтитрите Боряна Богданова