Aš paimsiu amuletą.
Pala! Pameni Varuvjano rankraštį?
„Pasiekite prizą ir išsigelbėkit, turit veikti išvien, kad nepražūtumėt.“
Turim dirbt kartu. Reikia plano.
Nėra laiko planuoti. Jis nyksta.
Ne! Kad laimėtumėm, turim suvienyti jėgas.
Vienybė svarbiausia!
Nesijaudinkit. Man pavyks.
Lize, ne!
Kas? Bandau iškovot mums pergalę. Aš geriausia žaidėja.
Rimtai, Lize? Turėtume bendradarbiauti.
Juk pavadinimas - „Vienybės žygis“.
Žaidimo tikslas ne šiaip nugalėti, bet ir bendradarbiauti.
Aš puikiai bendradarbiauju.
Beveik kaip aš.
Kam vargstam?
Čarlzai! Lize! Turit svečią.
Nežinau, ar pamenat…
Badis!
- Labas. - Labas.
Pala, kodėl jis čia? Viskas gerai?
Jam viskas gerai. Tik nepasisekė su Parker šeima.
Sakei jiems, kad šuniukui reikia laiko naujuose namuose?
Negaliu patikėt, kad jie atsisako jo.
Badis geras šuniukas. Nenusipelnė šito.
Ne, jie jo nenusipelno.
Parker mama sakė, visa šeima sielvartauja.
Badis buvo nesavas, vos tik įžengė į namus.
Visad slėpės ir beveik neėdė.
Neteko svorio. Jie nerimavo dėl jo sveikatos.
Bet Badis dievina maistą.
Jis turbūt labai pasimetęs. Vargšas.
Nežinau. Regis, jis laimingas matydamas jus.
Nulėksiu į parduotuvę, kol jūs bendrausit su Badžiu.
- Parneštum skanėstų? - Badžiui. Žinoma.
Tai yra, mums.
- Jis žino, ką turėjai omeny. - Žinoma.
- Labas, Badi. - Labas.
Labas.
Mums dar niekada negrąžino šuns.
Blogai jaučiuos, kad atidavėm jį ne tai šeimai.
Kad negerai ir jiems, ir jam.
Ei, dažniausiai pataikote.
Nepasisekė tik šįkart. Pasitaiko. Kiek žinau.
Žmonės, sakantys „jokių pralaimėjimų“, yra nerealistiški.
Kaip tik kaskart bandant ką nors naujo, yra tikimybė susimauti.
Matot? Dabar mes susimovėm bandydami paguost.
Nesvarbu mus paguosti. Svarbu Badis.
Tikiuos, jis žino, kad jis nekaltas.
Tu puikus šuo, Badi.
Rasim namus, kuriuos pamilsi. Prižadu.
Galim padėt?
Aha. Galim dirbti išvien kaip gyvenimo „Vienybės žygyje“.
Gera mintis.
- Ir Badis pritaria. - Tai nesusimovėm.
Tikrai.
Gerai, Čarlzai. Kurią nuotrauką dėtum į Badžio lankstinuką?
„Aš mielas, prisiglausiu, bučiuosiuos. Draugaujam?“
Ar „Aš linksmas, energingas. Pasivaikščiokim?“
Nemanau, kad svarbu.
Jei tik prirašysit, kad Badis aiškiaregys.
Žiūrėkit.
- Va. - Jis turėjo 50 % tikimybę.
Gerai. Dar žiūrėkit. Ei, Badi.
Matot? Aiškiaregys.
O kas čia?
Daikčiukas iš picos dėžės.
Čarlzai, Badis ne aiškiaregys. Jis užuodžia picą.
Gal tu teisi.
Vėl išalkau.
Gerai, močiute. Ačiū už pagalbą.
Gerai, ate.
Taigi, močiutės draugas Bo yra priglaudęs daug draugiškų šunų
ir turi didelį kiemą.
Jis nori pamatyt Badį. Galim užsukt dabar.
- Paimsiu pavadėlį. - Gerai padirbėjai.
Teikia vilčių.
Bet atmink, Badi, galutinis sprendimas - tavo.
Gerai jau. Tylos…
Gerai. Tylos.
Kam dar tas durų skambutis?
- Čarlzas ir Semis? - Aha.
Pala. Pašauksiu Zigį.
Zigi!
Kas tas Zigis?
Taksas Zigis. Jūsų naujasis šuniukas.
Jums jis labai patiks.
Bet mes atvedėm šuniuką jums.
Čia Badis.
Jis tikrai žavus.
Manau, įvyko nesusipratimas.
- Močiutė sakė, kad visad priimat šunis. - Taip.
Deja, žmonės mano galintys palikt šunis man prie durų.
Taip gavau Zigį.
Myliu tą mažylį, bet jis išradingas bėglys,
nerimauju dėl jo saugumo.
Taip pasakiau tavo močiutei.
Maniau, kad pasakiau.
Ar čia Zigis?
Ką sakiau? Visad randa, kaip pasprukt.
Ak, Zigut.
Ką mums su tavim daryt?
Zigi.
Gali neslėpti savo susižavėjimo. Prižadu nesusireikšmint.
Nežinau. Manau, kažko trūksta.
- Negali būt. - Aha.
Tikrai?
Jis tobulas.
Širdele, padėk išspręst nesutarimą.
- Daugiau raudonėlio. - Va.
Gerai jau.
Jis užgoš valgomųjų svogūnėlių natas, bet aš pasiryžęs pataikaut.
Tai girdėjau, Semio močiutė jūsų gelbėtoja.
Taip.
Bet, žinai, atsisveikint su Badžiu antrąkart dar sunkiau.
Žinau. Jis ypatingas.
Tai yra, jie visi ypatingi, bet su Badžiu kitaip.
Ir tas snukutis.
Šis snukutis?
Čarlzai, kas čia daros?
Daug pasakoti.
Bet esmė ta, kad čia Zigis.
„ZIGIS“
Jis laksto jau valandą.
Na, čia jo pirma naktis.
Esu tikra, jis tik jaudinas.
Ką mums daryt?
Matei?
Badis tiksliai žinojo, kaip nuraminti Zigį.
Žinai, truputį jaučiuos blogai,
kad Badžiui nepavyko su Parker šeima,
bet taip pat džiaugiuos, jog jis grįžo. Nors ir trumpam.
Galvojau tą patį.
Laikas miegoti - visiems.
Mes tuoj.
Gerutis Badis.
Nagi, Zigi.
Pasimatysim ryte.
Ir su tavim, mažyli.
Žinau. Ir mes nenorim išeiti.
Palauk.
Eime.
Labas rytas, Zigi.
Pala. Zigis? Ką tu čia darai?
Lize! Zigis pabėgo!
Jis saugus.
Ir žavus.
Tu tikrai išradingas bėglys, tiesa?
Reikės neišleist tavęs iš akių.
Čarlzai, pažiūrėk.
Kas yra?
Išmokiau Badį pirmo triuko.
Pasiruošęs? Verskis.
Versk…
Puikus triukas.
Kas yra, Badi?
Ei, kur Zigis?
Nežinau. Zigi?
- Zigi! - Zigi!
O ne.
- Zigi! - Zigi!
Aš kaltas.
Ne, ne tu. Taksai iš prigimties daug kasa.
Šis - profesionaliai.
Taip, bet turėjau būti atidesnis.
Turim Zigį tik dieną ir jau pamečiau jį.
Mudu pametėm, Čarlzai. Mes komanda, pameni?
Net kai nesiseka.
- Zigi! - Zigi!
Jis gali būti bet kur.
Aha. Mūsų komandai praverstų pagalba.
Aha.
Zigi!
- Turiu pašert jį. - Aš pašersiu. Judu patogiai įsitaisę.
Ačiū, mielasis.
Ir žinau tikslų Badžiui patinkantį sauso ir šlapio ėdalo santykį.
Tau juk patinka mano maistas?
- Nerandat Zigio? - Kol kas.
Pasikviesim Semį, Mariją ir vėl ieškosim.
Susisieksiu su gaisrine, gal jie pastebės jį.
Aš pranešiu kaimynams.
Jūs patys geriausi.
Gerai, kad Zigis su antkakliu. Gal kas nors jį ras
ir atiduos…
- Bo? - Žinau, neįtikėtina.
Bet net name, pilname šunų,
be Zigio viskas kitaip.
Pasiilgstu pabusti, kai jis laižo man veidą.
Aha.
Tai kur tas mažylis?
Jį jau kas nors pasiėmė, ar ne?
Na…
Nenuostabu.
Jūs, Pitersonų vaikai, pagarsėję kaip geriausi.
Zigio niekas nepasiėmė.
Tai nuostabu.
Ne, nenuostabu.
Zigis dingo.
Išsikasė duobę po tvora ir pabėgo.
O ne.
Zigi.
Nesijaudinkite. Surasime jį.
Nepasiduosim, kol nerasim.
Gerai. Informuokit mane.
Aš irgi jo paieškosiu.
- Zigi! - Zigi!
Zigi!
Nagi, drauguži. Kur tu?
Negaliu patikėt, kad praganėm šuniuką.
Blogiau nebūna.
Juk netyčia. Negraužkit taip savęs.
Ne, Marija, turim graužtis.
Esam atsakingi už kiekvieną šunį, kurį globojam.
Ir jei taip susimaunam,
gal negalim nieko globot.
Netiesa. O kaip Auksė?
Suvedėt ją su manim ir Rufusu, visus padarėt laimingesnius.
O dėdė Teo nuolat praneša, kaip jam sekas kely su Banditu.
- Jūs išties išgelbėjot to šuns gyvybę. - Taip, bet šiandien netekom šuns.
Jūs šaunūs šunų globėjai.
Ir ne mes vieni taip manome. Paskui mus.
Palaukit. Kur einam?
Į jūsų namus.
Ką jūs visi čia veikiate?
- Jie nori padėti. - Iš kur…
Marija su Semiu papasakojo apie Zigį.
- Iškart atskubėjom. - Vien padėt mums?
Be jūsų nebūčiau sutikus Škiperės, o ji jau pakeitė mano gyvenimą.
Mano darbuotojai skleidžią žinią,
o mes su Škipere ieškosim vaikščiodamos.
Nė nereikia sakyt, kokia man svarbi Molė.
Bet pasakysiu.
Ji man - viskas.
Iškabinsim skelbimus šunų parke.
Princesė ir aš - tiesiai iš treniruotės.
Mano dziudo komanda treniruojasi bėgdama, kad galėtume išieškoti miestą.
Aš atšaukiau popietės vizitus. Padėsiu kaip galėdama.
Kaip nuostabu.
Su jumis surasti Zigį tikrai bus daug lengviau.
Dar geriau, jei nuolat bendrausim.
- Banditas. - Dėde Teo, atvykai.
Aišku, kad atvykom.
Sveikutis, Bandite.
Mudu su Banditu jums skolingi.
Štai Midltono žemėlapis.
Susisiekėm su visais, kam padėjot su šunimis.
Ir visi norėjo padėt.
Nežinau nė ką sakyt.
Tai pirmas kartas.
Ačiū už tai.
Visad prašom. Na, nesakau, kad prarasit daugiau šunų.
Bet jei taip, padėsiu.
Žinai, surasim Zigį.
Žinau. „Vienybės žygio“ dėka.
„Vienybės žygio“ dėka.
Vaistininkas matė šunį einant Penktąja gatve.
- Penktoji gatvė. Ačiū. - Aišku.
- Sveiki, čia Remis. - Kalbėk.
Gaisrinėje sutikau Megę. Ji prisimena mane.
Jiems buvo pranešta apie mažą, juodą šuniuką beisbolo aikštėj.
- Einu ten. - Ačiū, Remi.
Prašom. Remis baigia. Ir ate!
Beisbolo aikštė. Pažymėjau.
Nežinau, ar tas mygtukas. Alio?
- Kalbėkit, Fibe. - Gerai. Aš mokykloje.
Regis, mačiau Zigį, bėgantį stovėjimo aikštele.
- Kai priartėjau, jo nebebuvo. - Toks jau Zigis. Ačiū, Fibe.
Matau tendenciją. Juda vakarų link.
Raportuoja Semis. Aš ir Marija kartais matom taikinį,
prašom pastiprinimo jį sugauti. Baigiau.
- Ką? - Čia Marija.
Zigis bėga Brod Aveniu link Elm Serklo.
Elm Serklas! Ten gyvena Bo!
Jis bėga namo. Visai kaip darė Laimė.
Atgal į savo gaują.
Supratau, Marija. Mes Sidar Leine, judam link Elm.
Lipkit.
Iš kur sužinojot, kad mes čia?
Sveikas, Badi.
- Kur jis dingo? - Nežinau.
Gal pametėm.
Jis čia?
Nesam tikri. Nubėgo į šį kiemą.
Nematėm, kad išbėgtų. Gali būt bet kur.
Regis, Badis bando kažką pasakyt.
Kas yra, drauguži?
Sako, kad Zigis tam krūme. Esu tuo tikras.
Gerai. Paimsiu jį.
Ne, eikim kartu. Kaip „Vienybės žygyje“.
Pasiruošę.
Viskas gerai, Zigi. Nagi.
Nežinau, Čarlzai. Nieko nematau.
Jis čia.
- Taip! - Zigi! Badis buvo teisus.
Viskas gerai, Zigi.
Žinojau.
Turiu tave.
Zigi, tu tikra bėda.
Esu matęs daugybę globotinių ir šis nemenkesnis už kitus.
Nė akimirkai jumis nedvejojom.
Mes irgi.
Mums pavyko.
Štai kur tu. Ak, Ziguti.
Kaip nerimavau. Labai atsiprašau.
Ačiū jums. Judu tikrai geriausi.
Na, mums padėjo.
Daug kas.
Jums reikėtų sutvirtinti tvorą.
Aptversiu visą kiemą cinkuota tvora, įkasta 1,5 m į žemę.
Nežinau, ką tai reiškia.
Tai reiškia, kad labai myliu šį mažylį.
- Ate, Zigi. - Ate, Zigi.
Gerai, draugužiai. Pasimatysim.
Darkart dėkoju už viską.
Manau, visi čia susirinkę pasakytų jums tą patį.
Pripažįstu, man patinka žaidimų vakaras. Bet realūs žygiai daug smagiau.
Šunys geriau už amuletus? Visada.
Eime.
Vienas atiduotas, liko kitas.
Išspausdinau daugiau skrajučių.
- Gali rytoj pavežiot mus… - Jokiu būdu.
Gerai.
Tėti, gal tu gali?
Be šansų.
Nereiks vežiot.
Nes jau radom Badžiui namus.
Jūs radot? Kada?
Ką tik. Pažiūrėjom vienas į kitą šitaip.
- Kaip… - Negali būt. Rimtai?
Koks čia namų suradimas? Nelogiška.
Ne, tu nesupranti, ką jie sako.
Juk jūs sakot tai, ką manau, taip?
- Priklauso nuo to, ką manai. - Pasakyk broliui.
Jie sako, kad naujieji Badžio namai - čia su mumis.
Tikrai? Pasiliksim Badį? Geriau nebūna.
Neįtikėtina, pagaliau turėsim šunį.
Ei, pala. Galutinis sprendimas ne mūsų.
Ką manai, Badi?
Nori būti mūsų šeimoje?
Pokštininkas.
Jis tik erzino mus.
- Badi. - Mylim tave, Badi.
Sveikas atvykęs į šeimą, Badi.
Ei.
- Labas. - Labas, Badi.
PAGAL ELENOS MAILS MOKOMŲJŲ KNYGŲ SERIJĄ „THE PUPPY PLACE“
Išvertė Kristina Čeidaitė