Амулет. Я заберу.
Зачекай. Пам'ятаєш варувійський сувій?
«Щоб нагороду здобути й усіх врятувати, мусимо спільно ми працювати».
Треба діяти разом. Потрібен план.
На план часу нема. Він гасне.
Ні! Щоб перемогти, потрібно об'єднати сили.
Головне – єдність!
Заспокойся. Я сама.
Ліззі, ні!
Що? Я веду всіх до перемоги, бо граю найкраще.
Серйозно, Ліззі? Треба працювати спільно.
Гра недаремно зветься «Єдність».
Потрібно не просто виграти. А співпрацювати.
Я вмію співпрацювати.
Майже, як я.
Забудьте.
Чарльзе! Ліззі! У вас гість.
Не знаю, чи ви пам'ятаєте…
Дружок!
-Привіт. -Привіт.
Стоп, чому він тут? Він у порядку?
З Дружком усе нормально. Він не прижився у Паркера.
Ви сказали, що потрібен час, щоб звикнути до нового дому?
Не віриться, що вони від нього відмовились.
Дружок – хороший цуцик. Він не заслужив.
Вони його не гідні.
Паркерова мама каже, що вони у відчаї.
Але Дружок був сам не свій, відколи переїхав.
Постійно ховався і не їв.
Втрачав вагу. Вони за нього переживали.
Але Дружок любить їсти.
Він, мабуть, збентежений. Бідний.
Не знаю. Зараз він радісний.
Посидьте з Дружком, а я збігаю в супермаркет.
-Візьмеш ласощів? -Для Дружка? Аякже.
Я мав на увазі для нас.
-Він усе зрозумів. -Добре.
-Дружок. -Гей.
Гей.
Нам ще ніколи не вертали собак.
Мені соромно, що ми віддали Дружка не в ту сім'ю.
Перед Дружком і ними.
Зазвичай ви не помиляєтесь.
Промахнулись лише раз. Буває. Так кажуть.
Ті, хто кажуть: «Не допустимо провалу» – нереалістичні.
Коли щось пробуєш, завжди є шанс, що в тебе не вийде.
Бачите? Нам не вийшло вас підбадьорити.
Річ не в нас. А в Дружку.
Надіюся, він знає, що все робив правильно.
Дружок, ти чудовий.
Ми знайдемо тобі найкращий дім. Обіцяю.
Допомогти вам?
Так. Будемо діяти спільно, і буде нам реальний квест «Єдність».
Добре сказано.
-Дружок згоден. -То нам вдалося.
Знаю.
Так, Чарльзе. Яке фото Дружка обрати для листівки?
«Я милий і хочу тебе цілувати. Стань моїм другом»?
Або «Я веселий та енергійний. Ходімо гуляти»?
Це неважливо.
Головне зазначити, що Дружок – екстрасенс.
Гляньте.
-Бум. -Шанс був 50 на 50.
Добре. Повторимо. Дружок.
Бачите? Екстрасенс.
Що це таке?
Штучка, яка не дає коробці розквасити піцу.
Чарльзе, Дружок не екстрасенс. Він чує запах піци.
Може, і так.
Я знову зголоднів.
Так, бабусю. Дякую за допомогу.
Добре, па-па.
У бабусиного друга Бо багато врятованих собак
і великий двір.
Він чекає на нас із Дружком.
-Візьму повідець. -Чудово.
Обнадійливо.
Але пам'ятай, Дружок, вирішувати – тобі.
Так, тихо. Тихо…
Так, тихо.
Кому потрібен дзвінок?
-Чарльз і Семмі? -Так.
Зараз. Приведу Зіґґі.
Зіґґі!
Що за Зіґґі?
Такса Зіґґі. Ваш новий песик.
Ви його полюбите.
Але це ми привели вам пса.
Це Дружок.
Він дуже милий.
Але, мабуть, виникло непорозуміння.
-Бабця казала, ви приймаєте собак. -О так.
І тому, на жаль, часто мені їх просто лишають на порозі.
Як Зіґґі.
Я його люблю, але він постійно тікає,
і я за нього переживаю.
Я розповідав про це твоїй бабусі.
Напевно.
Це Зіґґі?
А я що казав? Завжди знаходить лазівку.
Зіґс.
Що нам з тобою робити?
Зіґґі.
Можеш шаленіти від захвату. Обіцяю не втратити голову.
Не знаю. Чогось бракує.
-Не може бути. -Так.
Справді?
Усе ж прекрасно.
Сонце, поможи вирішити дрібну суперечку.
-Додай орегано. -Точно.
Справедливо.
Це переб'є присмак цибулі-шалот, але як скажете.
Чула, що вас виручила бабуся Семмі.
Так.
Але прощатися з Дружком вдруге було ще важче.
Розумію. Він особливий.
Усі вони особливі, але Дружок інакший.
Така мордочка.
Ти про цю?
Чарльзе, що діється?
Довго розповідати.
Але знайомтеся, це Зіґґі.
ЦУЦЕНЯТА ШУКАЮТЬ ДІМ
«ЗІҐҐІ»
Він уже цілу годину гасає.
Це його перша ніч тут.
Мабуть, переживає.
Що нам робити?
Ви бачили?
Дружок знав, що принести Зіґґі, щоб його втішити.
Мені сумно,
що в Дружка й Паркера не склалося,
але я радію, що Дружок вернувся, хоч і не надовго.
І я про це думав.
Вам пора в ліжко.
Уже йдемо.
Молодець, Дружок.
Зіґґі.
До завтра.
І ти бувай.
Знаю. Ми теж не хочемо вас покидати.
Секунду.
Ходімо.
Доброго ранку, Зіґґі.
Стоп. Зіґґі? Ти чому тут?
Ліззі! Зіґґі втік з клітки!
Він у безпеці.
Золотко.
То ти таки вмієш тікати.
Треба тебе глядіти.
Чарльзе, дивись.
Що таке?
Я навчила Дружка першому трюку.
Готовий? Перевернись.
Пере… Ой.
Чудовий трюк.
Що таке, Дружок?
А де Зіґґі?
Не знаю. Зіґґі!
-Зіґґі! -Зіґґі!
О ні.
Зіґґі!
Це я винен.
Неправда. Такси від природи люблять копати.
А цей – професіонал.
Так, але я мусив бути уважніший.
Зіґґі в нас день, а я його загубив.
Ми його загубили, Чарльзе. Ми команда, забув?
Навіть коли справи кепські.
-Зіґґі! -Зіґґі!
Він може бути де завгодно.
Так. Нашій команді не завадить допомога.
Так.
Зіґґі!
-Треба його нагодувати. -Я принесу. А ви сидіть собі.
Дякую, коханий.
Я знаю, якої консистенції корм любить Дружок.
Ти любиш, як я готую.
-Не знайшли Зіґґі? -Ще ні.
Подзвонимо Семмі та Марії і продовжимо.
А я повідомлю пожежників.
Розкажу сусідам.
Ви найкращі.
Добре, що Зіґґі в нашийнику. Може, його знайдуть
і віддадуть…
-Бо? -Знаю, це дивно.
Але навіть зі зграєю собак
удома не вистачає Зіґґі.
Мені бракує його ранкових облизувань.
Так.
То де мій малий?
Його вже забрали в сім'ю?
Ну…
І не дивно.
Репутація вас, Пітерсонів, випереджає.
Зіґґі не забрали в сім'ю.
Це чудесно.
Ні, не чудесно.
Зіґґі загубився.
Він вирив яму під парканом і втік.
О ні.
Зіґґі.
Не бійтеся. Ми його знайдемо.
Інакше не заспокоїмось.
Добре. Тримайте в курсі.
Я теж його шукатиму.
-Зіґґі! -Зіґґі!
Зіґґі!
Де ж ти?
Не віриться, що ми загубили цуценя.
Гірше й не придумаєш.
Це сталося випадково. Не картай себе.
Ні, Маріє, це наша вина.
Ми відповідальні за собак, яких беремо до себе.
Якщо ми допустили таке…
нам не варто довіряти цуциків.
Неправда. Як же Золотце?
Вона змінила наше з Руфусом життя на краще.
Дядько Тео завжди пише мені про мандрівне життя з Бандитом.
-Ви ж його врятували. -А сьогодні загубили цуцика.
Ви прекрасно дбаєте про собак.
І ми не єдині так вважаємо. Ходімо.
Стійте. Куди це ми?
До вас додому.
Що ви тут робите?
-Прийшли допомогти. -Як…
Марія й Семмі розповіли про Зіґґі.
-Ми одразу примчали. -Щоб допомогти?
Без вас я б не знайшла Шкіпера, а вона змінила моє життя.
Працівники ширять інформацію,
а ми зі Шкіпером готові до пошуків.
Можна й не казати, як я ціную Моллі.
Але я скажу.
Я дуже її ціную.
Ми роздамо флаєри в парку.
Ми з Принцесою з тренування.
Моя команда з дзюдо піде на пробіжку, щоб помогти шукати.
Я скасувала вечірні огляди. Радо вам допоможу.
Це прекрасно.
З вами буде значно простіше знайти Зіґґі.
Краще нам бути на зв'язку.
-Бандит. -Дядьку Тео, ви прийшли.
Ще б пак.
Привіт, Бандит.
Ми з Бандитом ваші боржники.
Ось карта Міддлтона.
Зв'язалися з усіма, кому ви знайшли собаку.
І всі захотіли помогти.
Не знаю, що й сказати.
Це вперше.
Дякую вам.
Звертайтеся. Не думаю, що ви будете далі губити собак.
Але раптом що, ми поможемо.
Ми знайдемо Зіґґі.
Знаю. Бо квест «Єдність».
Бо квест «Єдність».
Аптекар бачив пса на П'ятій вулиці.
-П'ята. Дякую. -Так.
-Це Ремі. -Говори.
У пожежній я зустрів Меґ. Вона мене запам'ятала.
Хтось бачив маленького пса біля бейсбольних полів.
-Іду туди. -Дякую, Ремі.
Прошу. Ремі пішов. Па-па!
Бейсбольні поля. Є.
Не знаю, чи та кнопка. Алло!
-Фібі, говоріть. -Добре. Я в школі.
Здається, я бачила Зіґґі на стоянці.
-Коли я підійшла, він утік. -Це точно Зіґґі. Дякую, Фібі.
Вимальовується маршрут. Він біжить на захід.
Доповідає Семмі. Ми з Марією помітили ціль
і потребуємо підтримки для затримання.
-Що? -Це Марія.
Зіґґі біжить по Брод-авеню на Елм-серкл.
Елм-серкл. Там живе Бо.
Він біжить додому. Як Щасливиця.
Назад у зграю.
Зрозуміла, Маріє. Ми на Седар-лейн, ідемо на Елм.
Застрибуйте.
Що… Як ви дізналися, що ми тут?
Дружок.
-Де він побіг? -Не знаю.
Мабуть, ми його втратили.
Він тут?
Не знаємо. Він забіг у двір.
І не вибігав. Він може бути де завгодно.
Дружок хоче щось сказати.
Що таке, малий?
Він каже, що Зіґґі в тому кущі. Це точно.
Добре. Я його заберу.
Ні, краще разом. Як у квесті «Єдність».
Зараз.
Усе гаразд, Зіґґі. Виходь.
Не знаю, Чарльзе. Нічого не бачу.
Він тут.
-Так! -Зіґґі! Дружок мав рацію.
Усе добре, Зіґґі.
Я знав.
Усе, тримаю.
Зіґґі, а ти ще той фрукт.
Я бачив багато порятунків за життя, і цей далеко не найгірший.
Ми у вас не сумнівались.
Як і ми.
Вдалося.
Он ти де. О, Зіґс.
Я так переживав. Пробач.
Дякую, ви таки найкращі.
Нам помагали.
Дуже помагали.
Та краще вам укріпити паркан.
Поставлю оцинковану сітку на півтора метра вглиб.
Нічого не зрозумів.
Кажу, що дуже його люблю.
-Бувай, Зіґґі. -Бувай, Зіґґі.
Добре, діти. До зустрічі.
Дякую ще раз – за все.
Усі присутні хотіли б сказати вам те саме.
Мушу визнати: класно пограли в гру. Але реальність цікавіша.
Собаки, а не амулети? Завжди готовий.
Ходімо.
Лишився ще один.
Я вже видрукував листівки.
-Повозиш нас завтра… -Точно ні.
Добре.
Тату, а ти можеш?
Не надійтесь.
Це зайве.
Бо ми знайшли Дружку дім.
Знайшли? Коли?
Прямо зараз. Ми глянули одне на одного. Отак.
-Як… -Не може бути. Справді?
Як ви знайшли Дружку дім? Нічого не ясно.
Ти не розумієш, що вони кажуть.
Ви ж кажете те, що я думаю?
-Залежить, що ти думаєш. -Скажи брату.
Вони кажуть, що дім Дружка – тут, у нас.
Справді? Ми лишаємо Дружка? Це прекрасна новина.
Не віриться, в нас нарешті буде пес.
Гей, не поспішай. Остаточне рішення не за нами.
Що скажеш, Дружок?
Хочеш у нашу сім'ю?
Він нас розіграв.
Він дражнився.
-Дружок. -Ми тебе любимо, Дружок.
Вітаємо в сім'ї, Дружок.
Гей.
-Гей. -Дружок.
ЗА СЕРІЄЮ КНИЖОК ЕЛЛЕН МАЙЛЗ
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська