Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Nu mai vreau să stau aici, nu-mi place.
Da, mă, știu asta.
- Da’ tre’ să mai ai puțină răbdare. - Nu mai am nicio răbdare.
- De ce nu mă scoți pe cauțiune? - Cum să te scot pe cauțiune, mă?
Păi pe mine mă întrebi, măi nene, tu ești avocatu’!
Băi, cauțiunea e doar la americani. La noi nu ține vrăjeala asta.
Nu merge vrăjeala asta?
Frățioru’, fii atent ce-ți spun!
Dacă o mai arzi aiurea cu mine, o să îți fac viața un iad
și unde te trimite băieții mei o să-ți fie cam frig.
- Băi, iadu-i cald, mă! - Uite ție o să îți fie frig.
- Știi de ce mi se spune mie Zăpadă? - Că faci trafic de cocacină, mă!
Da, da’ nu asta e important.
Altceva voiam să îți spun că dacă nu mă scoți de aici, te omor!
Deci cum faci?
Ce zici?
Stai că… stai că nu te mai aud… stai…
Gardian… gardian nu mai merge telefonu’.
Păi dacă nu mai merge telefonu’, dă-i drumu’ în celulă!
Băi, i-a dă-i drumu’ de aici, că am ceva important de vorbit.
Stai un pic!
Ho, bă, am si eu ceva important de vorbit.
Haide bă, ce ai? Te rog eu frumos să termini discuția și atâta.
Stai, mă, un pic, că te-am rugat să stai un pic.
Nu ți-am cerut marea cu sarea. Un pic ți-am zis, un pic!
- Nu pot. - Îți dau trei țigări.
- Patru. - Ce fomist ești! Mersi.
Așa, deci, ce spuneam?
Băi ăsta, deci fii atent, că îți fac viața un iad.
Trimit după tine și după copiii tăi, dacă nu mă scoți de aici.
Și te mănânc, m-ai înțeles?
- Băi, maimuțoiule, tu cu mine vorbești? - Nu, cu avocatu’.
Păi atunci, dă-i mă drumu’ la tine și vorbește cu avocatu’.
- Tu nu vezi că aici vorbesc eu cu Ceai? - Păi, nu merge telefonu’.
Nu îți merge telefonu’. Păi, de ce nu spui așa, măi puiuț?
Păi, nu ți-am zis?
Păi, zi-mi! Da’ zi-mi te rog frumos, de când erai micuț la fel de prost erai?
Sanchi, ai mangleală de șmecher. Ia vorbește, mă, tu cu Ceai acuma.
- Du-te, mă, și … - Băi…
Așa, mă, acu’ mă auzi mai bine?
Să nu uiți de țigări!
Ține-te!
Ia vezi. Mat!
Șah mat!
Da? Păi atunci nu mai joc.
Auzi mă, știi ce voiam să te întreb?
Nu ți se pare că, i-ai cam vorbit urât avocatului?
Cine mă, eu?
Da, să moară mama, i-ai amenințat familia. Ești nebun? Nu o să se supere?
- Cum să se supere bă, dacă e frate-meu? - Frate-tău sau Frate-tău?
- E frate-meu, mă, mă cunoaște. - Bă, să moară mă-ta, nu minți?
Să moară mama! Ce-ai?
Ia uite bă, ai tăi au avut și un copil reușit.
Da, da’ l-a iubit și pe el, chiar și așa.
- Bine și tu… - Hai, bravo, mă!
Auzi mă, cine era ăla de la vorbitor?
Ăla, mă … Cu tine ieri… Ăla de era tare în gură așa. Cine e?
Dragoste?
Așa îi zice? Îi place băieții?
Nu, mă, i se spune Dragoste că are femei la treabă.
- La produs. - Da, mă, partea cu dragoste prin oraș.
- Știi ce zic? - Nu.
Adică toate astea cu „S”.
- Sifilis, sculament, Sarcoptus Gonoreus. - D-asta am avut eu când eram mic!
Da’ nu mult. Și de ce a venit la tine?
Vrea să își extindă afacerea prin pârnaie și vrea să îi fac o pârghie pe aici.
O pâr-ce?
Vreau să evadez, mă!
- De unde, bă? De aici? - Nu, nu de aici!
Vreau să îmi termin pedeapsa, în 24 de ore după ce am ieșit,
să mai fac una, să revin.
Îl sun: „Vezi că am intrat! Ajută-mă să evadez…”
Bă, băi, Zăpadă, ce ai? Să moară mama, te-ai tâmpit!
Gata, mă, nu mai lua foc, n-am înțeles. M-ai zăpăcit puțin. Păi și nu evadezi tu?
Băieții, aveți un…
Un coleg nou.
Te pup, bă Ceaiule, ce faci?
Uite, bă, vorbeam de lup și lupu’ la celulă!
LABORATOR DE EXPERIMENTE
E tare frate, de ce mă întrebi?
Vino cu mine.
Ce a făcut? Stai dom’le! Stai, nu mă mai… că merg singur.
- Bună seara, eu sunt… - Stai un pic!
Yes!
Bună seara, drăguță.
Deci, asta e?
- Asta e, da. - Da…
- Asta e. - Bun!
Păi, asta e.
Ia uitați!
- Asta e. - Asta e.
Hai să vedem atunci.
Așa deci,
una, două, trei, patru, șase, șapte, opt.
Mă scuzați, domnule director! Păi ce faceți, îi numărați pe toți?
Păi, ce vrei, să merg pe încredere?
Șaisprezece, 17 …
Păi da, da’ la câți sunt acolo, stăm aici până mâine.
Stăm și mai mult dacă nu sunt toți, să știi!
Treizeci.
- La cât ați ajuns? - Treizeci.
- Treizeci? - Treizeci și unu, 32, 34…
Mă duc să fumez o țigară, nu mai…
Stai potolit.
Ce-a făcut, mă?
Stai potolit!
Bine. Eu, acuma, mi-e clar ce-ai zis.
Că eu de-aia te-am întrebat adineauri ce ai zis, că nu auzisem
și voiam să zici tu mai tare, să țipi.
Ce a zis?
A zis să stai liniștit până termin eu de numărat banii.
Stai jos acolo.
Cincizeci și unu.
Da’ știți, că nu puteți, să mă țineți aici cu forța.
Am glumit, normal că puteți.
Haideți, numărați! Vă rog eu, că…
Cincizeci și cinci, 56…
Am și niște invitați de Crăciun și să nu mă aștepte cu masa.
- De Crăciun? Păi, suntem în martie. - Știu, de aia zic.
- Ești glumeț, drăguț. - Da.
Patruzeci și cinci, 46…
Ia, păi ce ai făcut, mă? Nu trebuia să îl ajuți pe ăsta să evadeze?
- Asta și fac mă, da’ nu e treaba ta. - Nu e treaba mea, pardon, iartă-mă.
Deci tu ai venit să îl iei direct de aici. Gata mă, bravo! Mergeți liniștiți!
- Da, haide mă, să mergem. - Stai, mă, aici, un’ te duci, bă?
Păi nu trebuia bă, să intru să te scot, dacă dobitocu’ ăsta nu rupea telefonu,
în timp ce îți spuneam eu planurile noastre.
Ceaiule, ți-am spus și afară, nu mai sta de vorbă cu toți proștii.
Că ăsta, după față, nu pare nici normal și nici prea deștept.
- Ți-am zis. - Mi-ai zis.
- Păi și na. - Frățioru’…
Eu zic să le dai mai de jos, așa, că s-ar putea să-mi ies din stare
și de nervi așa, să nu îți dau o ștachie peste rât.
- Auzi băi, buze reci ăsta. Cum îi zicea? - Zăpadă.
Zăpadă, am impresia că tu ești la fel de prost și fără geam.
Bă, stați, mă, un pic, bă, stați, mă, frate, acuma vreți să ne batem?
Să mergem cu toți la carceră?
Potoliți-vă dracu’ odată, că o să intrăm, nu mai ieșim!
Potoliți-vă, vă rog din suflet!
- Ușor… - Gata, Ceai, ce-ai luat foc așa?
Iertați-mă, m-am enervat puțin. Faceți cunoștință, vă rog!
Dragoste, Zăpadă, Zăpadă, Dragoste.
- Încântat. - Dă mâna!
Îmi pare bine.
Zăpadă merge cu noi.
Cine merge cu noi?
Zăpadă.
Unde merge cu noi?
La Disneyland, să ne dăm în ceșcuțele alea mari.
Care ceșcuțe? Vezi-ți de treaba ta, Ceai! Ce, ești nebun?
Nu merg la nicio ceșcuță. Lăsați-mă în pace, mă!
- Haide, bă, să ne învârtim așa. - Hai, du-te și învârte-te tu, mă!
Ia-o înainte că vin și eu. Bă, ia lasă-mă și tu.
Gata mă, ho, că am glumit! A glumit.
- Ți-am zis, mă, că e dobitoc? - Zăpadă merge cu noi.
Atunci când am avut nevoie de el, m-a ajutat. E prietenu’ meu.
Corect. Acu’ fără mișto, Ceai.
Dacă nu eram eu, s-ar fi putut să îți scape para aia printre buci, nu?
Și după aia dragoste te scotea la produs și făcea și bani cu tine.
Ho, nu mai exagera.
Le-am zis la ăia sau nu le-am zis, Ceai?
- Acuma fără mișto, le-am zis? - Le-ai zis, da’ după ce au plecat.
- Mda. - Da’ tot ești prietenu’ meu.
Bine, mă, bine. Merge cu noi.
Da’ asta numai dacă ne ajută cu treaba noastră.
- Care treabă, mă? - Care treabă, mă?
- Nu e treaba ta. - Stai bă, da’ cum ieșim de aici?
N-am cum să îți spun, că n-am încredere în tine, încă.
- N-are încredere. - N-ai încredere?
Gata, mă. Păi, nici nu vreau să merg.
Vrei să îți spun ceva? Că nici nu vreau să merg.
Uite stau aici. Primesc pachete, am și televizor, la ce să mai merg cu voi?
Băi, vă torn și la gardă dacă nu mă luați cu voi, fii atent!
- Băi, sifon. - Hai, gata!
Carceră!
Vă rog!
Nu vezi mă, că glumește ăsta cu tine? Și tu pui botu’.
Auzi, Dragoste, tu de ce ai intrat?
Nu puteam să ies eu? Așa, cu unu în plus, e mai greu.
- Unu în plus? - Da.
Adică eu sunt unu în plus. Pe mine m-ai pus în plus.
Da, eu sunt unu în plus. Da, pe ăsta nu îl vezi?
Păi bă, nu sunt eu bă, tâmpit, bă,
că am încercat să te scot de aici, nu sunt?
Nu mai contează.
Nu mai contează, că tre’ să vă spun neapărat.
E o chestie extraordinară.
Un milion trei sute de mii cinci sute cincizeci și unu, 1,300.552,
un milion trei sute de mii cinci sute cincizeci și trei, 1,300.554.
Grasule, nu mai sta așa, aduci și tu un pat aici să stăm și noi comod?
Stai acolo și nu te mai plânge.
Am înțeles. Aduceai, da’ ai probleme cu prostata, am înțeles.
Un milion trei sute de mii cinci sute cincizeci și șase, 1300557, 1300558.
Domn director!
Da’ cum funcționează apa asta exact?
O iei în gură.
- O iei în gură… - Până aici am înțeles.
Și dispari. Și apari la 22,2 metri mai încolo.
22,2 metri, exact așa?
Un milion trei sute de mii, cât era? Un milion trei sute de mii…
- Da’ de ce nu 22? - Bă, lasă-mă puțin.
Un milion trei sute de mii cinci sute douăzeci și nouă.
Nu, cât era, mă frate?
- Cât dracu’ era? - Nu știu.
Acuma tre’ să o iau de la capăt.
Fir-ar a naibii să fie!
Eu nu, nu cred că o să numărați iar.
Ba da, îi număr iar, cum să nu îi număr iar?
Faceți și dumneavoastră rotund, că la câți bani sunt acolo,
n-o să se simtă dacă lipsesc o sută, două de euro.
Dacă lipsesc o sută două de euro îți tai și inelarul și arătătorul.
Pentru că la cât corp ai, nu o să se simtă că lipsește un deget sau două.
De la capăt: unu, doi…
Auziți, da’ n-aveți mașini din alea de numărat?
În mașinării și în oameni nu am niciun pic de încredere.
Doar în soția mea am încredere. Atât.
Și mai lasă-mă dracu’ în pace, că m-ai zăpăcit de tot.
Mă duc în camera aialaltă să număr, că m-ai înnebunit de cap.
Parcă ai boala vorbitului, nu știu.
Nu mișcă de aici.
Ia auzi, mă, nu are încrede în mașinării și în oameni. Și nevasta ce e, mă, latex?
Da’ ce face mă, ăsta acuma? Până când numără? Că mi-e și sete.
Mamă, ce tare e chestia asta.
Ia uite, bă, stăteam ca prostu’, să numere ăla banii.
Păi, mai beau o gură și sunt dincolo de gard.
Exact 22,2 metri. Ia uite, cât a zis directoru’.
Haide, pa.
- Domn director! - Gata, drăguță, i-am numărat, sunt toți.
Gata, poți să pleci. Da’ ce, ce e cu Ruslan?
I-am zis că o iau pe nevastă-sa cu mine și acuma suferă din dragoste.
- Foarte glumeț. La revedere! - Am plecat. Da’ auziți?
Nu mi-ați explicat cum funcționează apa asta.
Deci, bei din ea și te gândești unde vrei să mergi?
Nu bei, nu. O iei în gură. Asta ți-am spus, atât, da.
Se păstrează această apă în cavitatea bucală,
aici, la bolta palatină, după care se așteptă ionizarea
și după aceea manevrezi teleportarea prin mișcarea apei în gură,
în funcție de direcția în care vrei să te duci.
Auziți, da’ nu se poate conecta direct la Waze?
Am înțeles. O iau în gură, stânga, dreapta și dispar.
Să trăiți!
Ruslan,
ce-ai făcut?
Auziți, mă, știți la ce m-am gândit? Să sap un tunel, da’ n-am cu ce.
Fără caterincă, am văzut la ăștia în filme, că sapă cu lingurița.
Da’ mi-ar lua vreo trei ani să-l termin.
- Tot e bine. - E bine, pe dracu’.
Eu sunt condamnat la un an jumate.
Auzi, bă, știi ce m-am gândit?
Vorbesc cu ăștia să mă lase până îl termin sau fac două, că poate mă întorc.
Uite vezi, aici greșești tu, ești egoist. Faci și tu pentru următoru’.
Așa facem o generație frumoasă.
Și oricum, să mor eu, trei ani nu e mult pentru un tunel.
Ăia din Drumul Taberei sapă de vreo șapte ani la metrou ăla …
și nici acu’ nu l-au terminat.
- De opt. - Opt, i-auzi!
Bine mă, hai, mergem pe planu’ vostru da’ nu mi-ați zis care e.
- Să ieșim. - Pardon.
Auzi bă, Dragoste, ce zice ăsta, să ieșim.
Eu am crezut că evadare înseamnă să rămânem aici.
Bă, acum fără caterincă,
tre’ să știu și eu cum, pe unde, ce, cutare…
Vreau să știu ce lucruri îmi iau, adică ce bagaj îmi fac.
Ce bagaj sa îți iei bă, ești tâmpit? Mergi cu ce ai pe tine.
Cum să plec bă, cu ce am pe mine? Băi, Dragoste, stai bă puțin.
Stai mânca-ți-aș gura, vreau să știu.
Îmi fac bagaj de o zi-două, sau îmi fac geamantan?
Păi, nu pot să las astea aici.
E televizoru’ lu’ mama. Voi sunteți nebuni la cap?
Ceai!
Băi Zăpadă.
N-ai cum să iei televizorul lu’ maică-ta cu tine, prietene.
Da’ de ce să n-am cum, Ceai? Și mama la ce se mai uită?
La ce se uita și-n următorii trei ani. Ești prost?
Cum adică? Și eu nu pot să îmi iau nimic?
- Nimic. - Nici chiloți?
- Nici. - Nici ciorapi?
- Nici. - Periuța de dinți?
Bă băiatule, ce înseamnă la tine nimic?
Bă, stai mă, da nu te mai enerva mă, Dragoste.
M-ați luat așa repede și m-am zăpăcit, măi nene, și eu.
Bine bă.
Hai că vă zic, fiți atenți!
Mai aveți un coleg, da’ ăsta e surdo-mut.
Hai, mă.
Hai, mă!
Da, e surdo-mut.
Hai, hai, hai.
Ia uite, bă, a venit curățenia.
- Păi și de ce l-ai adus aici, șefule? - Pentru…
alte infracțiuni.
Tu…
- Unde ce, mă? - Îl doare o ureche.
Tu…
- Vrea să… Am prins-o, mă! - Vrei să dormi, fratele meu?
Să dormi, sus, sus la… Nu, nu aici, acolo, acolo.
Te-ai împrietenit acuma trebuie să-l legeni pe picioare, să adoarmă.
Fratele meu, ești nebun?
Hai, ia…
- Taci că mai vrea ceva. - Ce, mă?
Te arde? Îl arde pe gât, mă.
- Are esofagită. - E bețiv.
Să trăiască mă-ta… Ai dat doctoratu’?
- E sete lu’ ăsta. - Băi, Setilă, ia uită-te la mine.
Ai… eu…
Dă-i drumul, bă, la tine în pat.
Ai venit de două minute și ți-e sete. Fir-ai al dracu’ să fii!
- Șefu’ de cameră a urcat sus, mă. - Ia uite-l, mă, bâzdâgania.
- Aoleu, da’ ești beat acuma. - Ușor, mă!
Mic, mic, da’ greu, auzi?
Ia…
Haide, mă, zi cu planul ăla de evadare, că începuseși.
Păi, uite, bă, cum facem.
Hai, bă!
Bă, nene, nu-mi place de fața lui ăsta, dacă ne aude?
- Stai, bă, că surdo-muții nu aud. - Da’ bine că mi-ai zis, Ceai, mă.
Bine că mi-ai zis, că altfel trăiam prost, așa ca tine.
Bă, te rog eu frumos, spune-mi și mie, cu iarba aia ce ai făcut?
Ai fumat-o? Sau ai vândut-o?
Ca să știu și eu de la ce nivel pornesc discuția cu tine.
Normal, prăjit sau prăjit complet?
Păi bă, cretinule, normal că știu și eu că surdo-muții nu aud.
Da’ nu-mi place de fața lu’ ăsta. Am văzut eu șmecherii de-astea.
Ia stați, mă, așa. Hai că ne lămurim imediat. Stați așa.
Băiatu’, ești surdo-mut?
- Ia vezi mă, că n-a avut reacții. - Bravo! Bravo, mă!
Băi, ești tâmpit la cap?
- Păi, ce-am făcut? - Cum să întrebi un surdo-mut?
Cum să îți răspundă la o întrebare un surdo-mut?
- Și nici nu vorbesc. - Cum să …
Mă scoți din sărite.
Cum să-l întrebi bă, băi, v-a tâmpit pușcăria!
Mânca-v-aș gura voastră!
- Cum să-l întrebi, mă? - Da’ ce are, mă?
Bă, altă idee n-ați avut? Bă, altă n-ai?
Bă, Ceai, până să intri aici aveai o idee, două în cap.
Acuma ești panaramă, rău de tot.
Nimic!
Păi, normal bă, că dacă e surdo-mut nu aude
și dacă ne răspunde, înseamnă că nu e.
Ai prins-o? Deci, e clar. Minte sau nu minte.
Dacă e sau nu e, dă cu banu’.
Oricum e tardiv.
- Ce? - În franceză…
- Altă idee aveți? - Da, mă, eu am una.
Noi trei vrem să evadăm!
- Băi, Ceai, tu ești tâmpit? - Stați, mă!
Bă, ești nebun la cap! Ce faci?
- Uite, în ce belea ne bagă ăsta! - Ești prost.
Nu vrem.
A fost greu, Boss. Greu de tot.
Nu mi-a dat voie să beau…
Nu mi-a dat voie să fumez…
- Unde-i mă, sticla? - La mine.
Ia, uitați-o!
- Băi, idiotule, tu ai băut din asta? - Da!
E o poveste foarte amuzantă, să știți.
Râd și acuma când îmi aduc aminte.
Ia să te ascultăm. Chiar aveam chef să râd.
Ia zi-mi și mie așa amuzant,
cum ai băut tu din sticla mea de 2,000.000 de euro?
- Ia! - Îmi era sete.
- Așa. - Am băut o gură și am dispărut.
Eu atunci mi-am dat seama,
că de fapt, m-am teleportat.
E tare rău chestia asta!
- Asta-i partea amuzantă? - Nu!
Deci, eu am luat o gură și am dispărut.
Da’ m-a adus înapoi, că eu nu știam să o manevrez.
Zice că, o iei în gură, miști stânga-dreapta așa,
și după aia o iei pe unde vrei să o mergi.
- Salut, Mariane! - Aveți un…
- Băi, nu mai, că suntem mulți. - Nu mai avem loc.
- Să moară mama, nu mai avem loc. - Avem patru paturi.
- Facem igrasie. Să mor eu! - Un telefon…
Păi, ce telefon? N-am șefu’, niciun telefon!
Băi nene, eu merg la telefon doar când mă luați voi!
- Băi, dă băi telefonu’ dacă e! - Băi, ce telefon?
Băi, stau eu să-mi facă ăștia raport din cauza ta!
Băi! Gata, băi! Liniștiți-vă, ce-aveți?
- Băi, de ce ești prost, mă? - Băi!
Eu am un telefon.
Dacă am un telefon, înseamnă că… m-a sunat cineva.
M-a sunat, Mariane?
Am un telefon, Mariane?
- Da, păi… - Păi, dă telefonu’ încoa.
Cu cea mai mare plăcere.
Să moară viața mea, zici că-s internat la un spital de stat.
Bag bani de fiecare dată când îl văd. Bag bani! Ia! E bine așa?
- Nu e bine. E puțin. - Bă! Puținu’ lu’ mama a lu’ mama!
Dă telefonu’ încoa!
Doar pe situația asta de criză ne mulțumim și cu atât.
- Nu e puțin. E bine. - Hai, scoate-l!
Dacă iei mâna de pe el, ți-l dau.
Bă!
Stai, mă, așa un pic.
Mutulică!
Vezi că ai un telefon!
Nu, eu.
Speaker!
- Alo! - Noroc, Dragoste!
- Să trăiți, Boss! - Vezi că am ceva pentru tine.
O sticlă, mai exact. O să ți-o trimit cu primul transport.
Bun, Boss, bun, da’…
cum parvine sticla la mine?
- Ce să facă, mă? - Adică cum ajunge sticla la mine?
Ce faci tu mă acuma, îmi explici ce înseamnă „parvine”
sau puteai să spui direct „cum ajunge sticla la mine?”
Bossule, am vrut să fiu și eu mai interesant.
Ți-o trimit prin gardianul ăla prost. Cum îl cheamă? Marian.
- Da, e lângă mine. - OK. Spune-i să vină la mine la cazino.
Bun, să trăiți, să trăiți Boss! Hai, ia. Nu mă tu.
Ia.
Dă-i drumul de aici!
Scârbos ești, bă!
Bun.
Te duci la cazinou și-mi aduci ceva mie.
Vezi că e foarte important pentru mine. Ai înțeles?
Da’ ce-s prost? Nu pot să plec de la serviciu acuma.
Nu poți să pleci? Da’ de ce nu poți să pleci?
Ești prost? Mă dă afară!
- Bă, m-a făcut prost de două ori ăsta? - Nu, doar o dată.
Te dă afară?
Păi, și dacă te dă afară, care e problema?
Tu trăiești din banii lor sau din banii noștri?
Că am înțeles că săptămâna trecută ți-ai luat o mașină nouă.
Da, electrică…
- Ca să nu mai… - Ca să nu mai ce?
Polueze.
Ia auziți, ăsta nu mai poluează, ține cu mediul.
Păi și merge repede, mă?
Nu.
Mănâncă pământul!
Bun atunci.
Și așa, dimineață când pleci tu, te sui în mașină și bagi cheia,
apeși tu accelerația, nu-ți intră scaunele în cur?
- Nu. - Nu?
Păi și nu vrei să-ți rezolvăm noi să intre?
Mă duc la cazino, să-ți aduc ceva. Ăstora de aici o să le spun ceva.
O minciună. Că…
- Că… - Că?
- Că nu mă simt bine. - Tu oricum nu te simți bine, Mariane.
- Nu, mai bine că mi-e rău. - Mai bine spui că nu te simți bine.
Nu, mai bine că mi-e rău. Că nu mă simt prea bine sună femeiește.
Hai bă, dă-i drumu’! Executarea! Hai, dă-i drumu’!
Băi, mi se pare mie sau ăsta are ceva la cap?
- Cât noroc să avem cu ăsta noi? - Nu se poate așa ceva.
Hai, că văd că mai durează. Mă duc să… mă duc până la mall.
- Vrea cineva, ceva? - Ce să faci, mă, la mall? Ești nebun?
Tu crezi că poți să intri și să ieși când vrei tu de aici, ce?
Păi, da, băi fraiere. Eu intru și ies când vreau eu, că nu sunt arestat.
Ai prins-o? Vorbesc cu Marian, pac-pac. Plec când vreau eu.
Am intrat doar așa, să văd ce faceți, care e șmecheria, să vă iau așa, pulsul.
Hai, vrea sau nu vrea? Dă-mi și mie cămașa.
Îmi iei și mie un ecler cu ciocolată, dacă tot ieși?
Bun, deci un ecler cu cioco…
Să moară viața mea! A vorbit fraieru’ ăsta!
- Ăsta vorbește, bă! - Ce v-am zis mă, e un nenorocit.
Un trădător nenorocit după moacă. Ia fii atent aici, mă!
Ana are mere. Ia zi, mă!
Ana are mere.
- Mere are Ana? - Da.
- Băi, și răspunde. - Ce vrăjeală proastă!
- Bă, da tu vorbești pe bune? - Da, vărule, nu trebuie să știe ăștia!
Mi-au dat pedeapsă mai mică pe motiv de handicap.
Fir-ați ai dracu’! Numai șmecherii în capul lor.
O carte nu te-apucai să scrii! Haide bă, că plec.
- Vrea cineva, ceva sau nu vrea? - Dragoste, stai așa.
Ia și mie mânca-ți-aș gura ta, te rog frumos, un sandvici cu somon
dacă tot te duci la mall, că mi s-a făcut poftă.
Îți iau…
Da, dacă nu găsesc somon, n-aș putea să-ți iau caracatiță?
Merge.
Da’ poate nu găsesc caracatiță. N-aș putea să-ți iau calamar?
Da.
Sau printr-o minune, îți găsesc stridii. Nu-ți iau stridii?
Nu, tăticu’, că de la stridii mi-e…
Băi, cretinii pământului… Cum să plec, bă, din pușcărie?
Cum să plec, bă, îl mai trimiteam pe Marian la cazino
dacă puteam eu să plec?
Proști sunteți bă, amândoi! Ăla e mai deștept decât voi.
Am dat bani să intru, nu mai dau bani ca să și ies.
Ia!
Hopa! Ieșim la aer.
Bă, dacă tot ieșim la aer,
Ceai, ia să mi-l arăți mie pe ăla care te-a înghesuit la duș.
Victor, dragul meu, vreau să afli dacă mă înșeală nevastă-mea.
Nu cred că vă înșeală, Boss, că vă iubește prea mult.
Victor, dacă erai consilier de cuplu veneam la tine și te întrebam:
„Victor, dragul meu, ce crezi tu? Mă iubește nevastă-mea sau nu mă iubește?”
Și tu îmi spunea-i ce căcat credeai și atunci eu eram fericit.
Dar cum nu ești nici consilierul meu și nici nu te-am întrebat,
marș odată și vezi dacă mă înșeală nevastă-mea sau nu!
- Bănuiți pe cineva? - Pe fostul ei iubit, libidinosul ăla,
care îi tot dă mesaje într-una și îi scrie.
Nu sunt sigur, dar e ceva acolo.
Și asta vreau să-mi afli, dacă se vede cu el.
Dar știți de ce am zis eu că nu cred că vă înșală?
Sunteți prea superior față de el, Boss.
Și e ca în melodia aia: „Ce-are el și n-am eu…”
- Ce-are ea… - Care ea?
Delia. Așa e melodia. În fine. Fii atent!
Ăsta are un diamant de 20,000.000 de dolari.
Douăzeci de milioane are el?
Da. Mai încet! Da’ nu l-a obținut cum trebuie. L-a furat.
Și acum îl are într-o cutie de valori, într-o bancă, în seif,
unde e foarte, foarte bine păzit.
Ideea e că nu e nici el nu poate să se ducă să-l ia,
că e urmărit de gardă.
Practic, el e bogat, dar n-are bani.
Am înțeles.
Du-te, dar fii discret, și află dacă mă înșeală cu el.
Boss, să-mi spuneți cum preferați:
Să vă înșele sau să nu vă înșele?
Ca să știu că vă bucurați când vin cu rezultatul, știți ce zic?
Bă, sincer eu aș vrea să afli că nu,
dar dacă afli că mă înșală,
vii și-mi spui și nu mă minți, îmi spui când, cum și unde.
- Da, Boss. - După aia…
o să-ți spun eu ce să faci cu el.
- Și cu ea. - Care ea?
- Soția. - Ce să faci tu cu ea?
Eu nimic. Dar ce îl pedepsim numai pe el?
- Care e, mă, treaba ta? - Niciuna. Dar nu-i normal așa?
Ce, ea nu e vinovată? Ea de ce nu s-a gândit înainte?
- Înainte de ce? - Înainte să vă înșele, Boss.
- Mă înșeală? - Cine?
- Nevastă-mea, cretinule! - Nu știu, Boss.
Că nu de ea vorbeam, ipotetic, așa.
Bine, Boss, deci eu mă duc și vin și vă zic.
Dar ca idee, să știți, că nu e vinovat numai bărbatul, nu?
Și ea e vinovată, că dacă ea nu voia, ce? O lua cu forța?
Ia mâna!
- Bună, iubitule! - Bună!
…ziua, doamnă!
- Victor am nevoie de ajutorul tău. - Sigur.
Dar nu imediat, că m-a rugat Boss să mă ocup de ceva.
Și-acum haideți să-mi arătați unde e problema.
Am nevoie de un bec. Să-mi pui un bec.
- Da. - Adu și scara cu tine.
Da.
Ia zi, Ceaiule, pe care îl spargem cu bătaia?
Pe ăla care… care m-a bătut.
Păi care ăla te-a bătut, că sunt o grămadă.
- Te-au bătut toți? - Nu.
- Da’ care? - Uite, ăla cu mușchi.
Care ăla, mă? Trăiască mama ta, toți au mușchi.
- Ăla cu barbă. - Hai bă, mă luați la mișto!
- Ăla, mă! - Care, ăla?
- Îl rupem. - Rupe-l!
În caz că nu-ți iese, strângi tare din buci.
- Dacă ți-e frică, mă lași pe mine. - Bă, Ulise!
Stai dracu’ liniștit, că vrem să-l batem, nu să-l omorâm!
Auzi, domnișoară!
Domnișoară!
Domnișoara!
Fiți drăguță! Micul Hulk!
- Da, domnu’, da. - Vezi că te caută Dragoste.
- Mă scuzi un pic. - Ce-ai zis, mă?
Vino un pic te rog frumos, că am văzut că vrei să faci dragoste așa cu japca
și am zis că poate vrei să mă iubești și pe mine.
- Ce-ai zis, mă? - Uite, vreau să-ți dau pup. Mă lași?
Ia hai, mă!
Nu trebuia să fii verde? Adică…
Ia ține.
Ia vezi, mă, pletosu’, sunt verde?
- Ia vezi! - Da, nu e voie. Lasă, nu e momentul.
Dă-i, Dragoste!
Mamă, ce-a dat al nostru, mă!
Mamă, Dragoste!
Cum ți-a intrat… și cu picioru’, și cu toate cele.
- Mamă, ce l-ai rupt! - Frățioare, ți-a intrat upercutul ăla.
Pâine cu unt, zici c-am dat eu.
Hai să mergem.
- Ești bine? - Da, sunt.
- Mamă, ce l-ai bătut. - Hai!
Rău de tot.
L-ai spart.
Dragoste!
- Rebecca, nu e bine. - Ce nu e bine?
Știe.
- Ce știe? - Știe despre noi.
- De fapt despre tine. - Ce știe?
- Că îl înșeli. - Poftim?
Da.
Aoleu, ăsta e în stare să ne omoare.
Deocamdată numai pe mine.
Că nu știe că sunt eu amantul și nici nu vreau să-i spunem.
Bă, tu ești nesimțit. Cum adică nu vrei să-i spui?
Hai. Am un plan. Vino încoace. Uite cum facem…
- El m-a pus să te urmăresc, știi? - Așa.
Asta-i nasol, da’ e mișto, că am motiv să fiu cu tine mereu.
- Am o idee. Hai să fugim! - Lasă-mă cu fugitul.
Că se prinde că eram eu și nu vreau, n-ai înțeles?
Uite cum facem: tu mergi prin oraș, eu te urmăresc,
raportez că nu-l înșeli
și toate ies cum ne plac nouă, nu?
Mi-a fost greu să vin, da’…
am…
am venit.
Greu cu transportul, nu?
Nu, că mi-am luat mașină.
Electrică.
Am auzit.
Mă bucur, că am contribuit și eu la bunăstarea ta.
Măi Mariane, de câte ori m-ai rugat tu pe mine ceva,
am protestat, m-am plâns, am zis că nu se poate,
sau am zis: „Bă, Mariane, te rezolv”.
Ăsta: „Bine, Mariane, te rezolv.”
Auzi, ce frumos sună! Auzi, ia mai zi o dată!
Bine, Mariane, te rezolv.
Păi, și de ce nu poți să faci la fel și tu pentru mine?
Vă rog să mă scuzați. Pot. Am venit. Cu ce vă ajut, Boss?
Întâi vreau o atitudine mai așa, mai, mai veselă, mai plină.
- Asta e, mă, Mariane! - Cu ce vă ajut, Bossul meu?
Vezi că se poate? Fii atent!
- Vezi sticla asta? - Nu, că nu mi-e sete.
Ce e în ea e foarte important, dar foarte important.
Sticla asta trebuie să ajungă la băieții ăia din celula specială.
Am înțeles. Da’…
n-o să fie ușor, na, nu-i ușor.
Domnul Boss, vă așteaptă cineva important. Zice că vrea să vă arate niște chestii.
Mioara, te rog eu frumos, când apăs butonul ăsta
înseamnă că nu mai suport tâmpeniile pe care mi le spune cineva de aici,
iar tu intri ușurel și îmi spui ceva concret.
Nu astea, că a venit cineva ca să văd ceva. Ceva concret.
A venit domnul Vasile să vă arate niște role de cașcaval, metaforic vorbind.
- Ai înțeles? - Am înțeles. Metaforic vorbind.
OK, ieși.
- Hai să ne apucăm de treabă. Mai repede! - Hai să ne apucăm de treabă.
- Aici? - Da. Aici.
- Aici în pat? - Da, aici. Pe colțul ăsta.
- Nu mă apuc eu de treabă acuma? - Da, apucă-te de treabă.
- Doamne, ce mă apuc! - Apucă-te de treabă!
- Stai! Numai’ un pic, stai să văd cine e. - Cine e?
- Nu știu cine e. - Hai, spune-mi cine? Cine te iubește?
- El e. - El cine e?
- Șeful tău, soțu’. Șefu’ meu, soțul tău. - Lasă, nu-i răspunde acum.
Nu pot să nu răspund, că după aia întreabă de ce nu am răspuns și nu știu ce să zic.
Chiar crezi că acum e momentul să îi răspunzi acum?
Nu. Cel mai bun moment să răspund e atunci când mă sună.
Hai, te rog, lasă-mă să răspund, te rog eu, mă lași?
- Bine, răspunde. - Mă lași? Să nu te miști.
Adică mișcă-te puțin, da’ să nu vorbești. Să nu vorbești!
Alo! Da, Boss. Nu, nu vă auzeam. Că, scuze… nu-mi găseam telefonul.
Acu’ am intrat într-o bere… berărie. Da, nu.
E aicea o doamnă, care zice… un domn un banc și doamna râde.
Da. Nu. Aoleu ce bine e! Zic, ce bine vă aud acuma.
- Vă aud foarte bine. Da, Boss. - Da, Boss.
Ce se întâmplă? Ce spuneți? Da, sigur că da.
Da, nu, o urmăresc pe doamna, că a ieșit în oraș
Și chiar acum sunt pe ea,
cu ochii pe ea, da.
Da, Boss, sigur că da.
Nu, nu scapă, nu scapă nimeni aici. Stați liniștit, nu-i nicio problemă.
Nu, Boss.
Auziți, haideți că atunci când ajung băieții, ajung și eu acolo.
Mai am un pic aici și termin. Da.
Haideți că se întoarce doamna. Acasă zic, se întoarce acasă.
Și acolo nu mai are rost s-o urmăresc, că știm cu toții unde e.
Aoleu, te iubesc! Vă iubesc! Vă iubește mult! Vă iubește mult doamna.
Eu cred că nu vă înșală, sincer vă spun. Da, bine, închid.
Nu, închideți dv. Haideți, închideți dv. Închid eu.
- Dă-te jos de pe mine. Dă-te jos! - Mai aveam un pic.
Și eu mai aveam puțin și te strângeam de gât. Dă-te jos!
Ești cel mai mare lingău pe care l-am cunoscut vreodată.
Da, șefu’. Bine, șefu’. Acum, șefu’. Mă execut, cum să nu? Rezolvăm.
Atât ești în stare să faci.
Și ce voiai să fac?
Ce? Nimic. Să fii bărbat!
Dacă tot i-ai luat femeia, ai puteai să-i iei și afacerea.
Să-i iei tot și după aia să-l omori.
Așa aș fi văzut de ce ești în stare.
Dacă nu, înseamnă că tot ceea ce am făcut până acum e în van.
Sau, poate, nu mă iubești.
Cum să nu te iubesc?
Ești viața mea.
Știi, da?
Da’ cum să-i iau afacerea? Nu pot să-l omor.
Bărbatul tău
este unul dintre cei mai șmecheri mafioți din țara asta.
Da?
Pentru că eu sunt proastă. Eu sunt proastă, nu tu.
Asta trebuie să fac, să mă întorc la el. El e un bărbat puternic.
- Păi și eu? - Tu… un căcat cu ochi.
Ia ai tu… puțină grijă cum vorbești cu mine, da?
Serios? Că ce-o să-mi faci? O să mă bați la funduleț?
O să mă arunci în pat și o să mă legi de pat.
- Ce o să-mi faci? - Nimic.
Mai bine te întorci la șeful tău.
Și de astăzi…
o să-l pupăm amândoi în fund, nu numai tu.
Doar că…
doar că tu o faci mult mai pasional.
Și mult mai des.
Și becul nu-l mai punem?
Becul să ți-l bagi în cur.
Băi, dar ai grijă, ai mare grijă, să nu cumva să bei vreo gură din ea.
Da, nu, nu beau. Nu v-am zis că nu mi-e sete?
Fii atent! O gură dacă iei, o singură gură
nu mai ajungi să-ți mai conduci mașinuța aia nouă, electrică.
Iubitule, ai putea să-mi spui de ce mă urmărește idiotul ăla de Victor?
Am ieșit în oraș și am constatat că se ține după mine.
Bănuiesc că tu l-ai pus să facă asta, nu?
Iubito, am ceva de discutat ceva cu domnul și vorbim după aceea.
Nu, eu pot să mai rămân… eu pot să aștept, nu e o problemă.
Poftim! Nu-l deranjează. Mulțumesc.
Eu sunt Rebecca, soția domnului.
Sărut mâna. Marian. Mă bucur să vă…
- Stați jos. - …cunosc.
Da.
Deci, de ce mă urmărește idiotul ăsta de Victor?
- N-am nici cea mai vagă idee. - Nu vorbeam cu dv. Vorbeam cu soțul meu.
Soțul meu este un bărbat foarte suspicios.
Probabil are senzația că îl înșel.
Așa este în lumea mondenă.
Ne urmărim soțiile atunci când nu suntem suficient de siguri pe noi.
Dacă ai ceva să-mi reproșezi, te rog să o spui în față.
Nu să-ți pui slugile să mă urmărească. E jenant.
- Mariane! Poți pleca. - Da, gata, mă duc.
Sărut mâna.
Mariane, ia și sticla.
Idiotule! Că de aia ai venit.
- Sărut mâna. - Mariane!
Ochelarii!
Iartă-mă! Trebuia să am încredere în tine.
Ai dreptate! Eu l-am pus pe Victor să te urmărească,
dar asta doar pentru că te-am simțit foarte rece în ultima perioadă.
Și pe mama ta ai simțit-o la fel de rece
și n-ai pus pe nimeni să o urmărească.
Mama a murit.
Astea nu sunt glume.
Vreau să-l dai afară pe idiotul ăsta de Victor.
Te rog, fii înțelegătoare.
El este omul nostru de încredere,
el știe exact cum merg lucrurile pe aici.
Domnu’ Boss, a venit Vasile. Vrea să vedeți niște roți de cașcaval.
Metaforic vorbind.
Mioara, poți să te duci dincolo și să-ți dai demisia.
Mulțumesc mult de tot.
- De ce? - De proastă.
Am înțeles.
Mă duc să-mi dau demisia. Metaforic vorbind.
Și nu mai ziceți nimic, băieți?
Taci dracu’ din gură, mă!
- Păi, de ce? - Că așa zic eu.
Haide, bă, Mariane, ce a durat atât?
Am rămas fără curent la mașină.
Și am împins-o până aici.
Foarte tari mașinile astea electrice, da’ stau prost cu…
Cu ce, Mariane?
Infrastructura.
Și tu crezi că noi stăm așa ca dobitocii, aicea, de te așteptăm cu sufletul la gură
să povestim cu tine despre infrastructura asta, nu?
Vreți să vorbim? Pe bune? Mulțumesc.
Că nu prea am cu cine să vorbesc despre asta.
- Eu cred că e o chestie dă… - Dă sticla, bă! Dă-mi sticla, mă!
Că de-aia te-am trimis.
- Ce-ai făcut? - N-a pus-o acolo…
Păi n-am pus-o acolo, că era prea mare.
Și nu încăpea.
Am pus-o lângă. Uite!
Eu cred că e o chestie… Trebuie să fie prize.
Ieși dracu’ afară, bă, cu prizele tale.
Căca-m-aș în prizele tale! Ia uitați-vă, bă!
Fi-ți-ar mașina în pușcărie!
Bă, nu mai poți să ai un…
intimitate nici măcar la tine în celulă.
Ia.
Ce-avem noi aici?
Păi, ce-avem noi aici?
Ce-aveți voi acolo?
Da, chiar așa, ce-avem noi aici?
Băi, Mutulică, vezi că mie nu-mi plac astea cu „noi”.
- Vezi că e o discuție în trei. - Păi, hai s-o facem în patru.
Că altfel vă zic la dom’ comandat că vreți să evadați.
- Ia, ce, mă? - Ia, vino încoace!
Ia, stai Dragoste, lasă-l, mă, așa! A intrat pe terenul meu ăsta.
Ce-ai zis tu, mă? Bă, bâzdâganie mică. Că ne torni la domnu’ comandant?
Tu ești sifon? Bă! Tu vrei să mori subit?
Păi te subesc una-două. Te subim toți!
Băi, fii atent!
Dacă tu ne torni la domnu’ comandant, te torn și eu că nu ești surdo-mut.
Băi, ăsta! Și dacă se înseamnă ăștia că i-ai mințit, o să-ți tripleze pedeapsa.
- Și uiți cum te cheamă, tâmpitule! - Chiar mă, cum te cheamă?
Bă, da ce facem, bă?
- Ce facem? Ne împrietenim cu el? - Îl omorâm, mă!
Bă, tu vrei să te tranșăm, mă?
Să te otrăvim?
Bă, sau amândouă?
Îl tranșăm și după aia îl otrăvim.
Doamne, Maica Domnului! Îl otrăvim după care îl tranșăm.
Sau poate preferă el… Ia, zi mă, cum preferi?
Băi, eu nu vreau să vă torn, stați liniștiți.
Eu doar mă gândeam că poate mă luați și pe mine cu voi.
Uite, te gândeai prost. Hai, dă-i drumul la tine acasă!
Dă-i drumul la tine în pat, am vrut să zic, hai!
Băi dacă ne mai superi, vezi că de acum încolo o să ți se vadă plămânii.
- Știi ce zic? - Hai bâști!
Bă, și cum merge treaba asta?
Păi…
Nu știu. Eu am vorbit cu Boss și a zis că te duce așa vreo 20 de metri.
Deci ar trebui s-o bem când ne lasă afară lângă gard ca să…
Păi, dacă nu funcționează, mă?
N-are cum, doar că să ne ducă în direcția care trebuie.
Dragoste, ia bea tu primul, fratele meu, să vedem cam cum merge.
Ia uite, cum ți-a venit ție ideea asta?
Păi dacă ți-a venit ideea, tu ești cu ideea, tu ai spus-o, tu o faci!
Nu, tăticu’, că sunt și obosit și vreau să și citesc ceva.
Fix acum te-a apucat cititul?
Tu nu citești niciodată nimic.
Îmi pare foarte rău, Ceai, dar eu am citit mult.
Vezi că nu ești atent!
Adu-ți aminte, atunci când am fost după medicamente și am scos foaia aia.
Atâta era hârtia! Atâta era!
Bă, fix în momentul ăsta am decis să vedem dacă ești tu intelectual sau nu.
Fix în momentul ăsta.
Băi, ne căcăm pe noi de frică și nu știm cum să zicem.
Fix acum, nu? Acum vrei? Acum? Fix acum!
Băi, da’ dacă doare, mă?
Băi, îți dai seama că trebuie să doară un pic.
N-are cum să fie indiferent.
Că doar dispare corpul de aici. Și ne apare după gard.
Adică ne topim aici și ne reconcistruim lângă gard?
N-are, bă, cum să-ți fie indiferent.
- Ce-ai zis, mă? - Dragoste, ce-ai, mă?
- Bă, și-a scos vreunul vreun dinte? - Eu nu. Dentistul.
- Eu da. - Păi și nu te-a durut?
- Puțin. - Păi vezi?
Adică, ți-a luat dintele de aici, ți-a dispărut de aici
și a apărut în partea ailaltă da’ durerea a rămas aici.
- Deci doare, mă! - Mamă!
Păi și noi cine suntem? Dintele sau durerea?
Băi, Dragoste! Ia stați, mă, așa.
Ia dă-i lu’ bâzdâgania asta să bea, să vedem cum e.
Bună ideea. Curățenie, ia coboară, mă, un pic!
- Ce faci, Vasilică? - Bine, boss, tu?
Ai găsit ce voiam?
Păi n-am găsit eu?
Zece băieți care știe să dea o lovitură, să fie ascultători,
să nu facă probleme, ai tăi e.
Păi, hai, să-i văd.
Ia boss.
Și ăla micu’?
Ăla micu’ e baza.
E bine.
Aștepți comanda mea.
Când am nevoie de ei, îți zic eu. Fii atent aici!
Am un telefon care nu poate să fie urmărit.
Îți dau mesaj cu adresa unde îi aduci.
Ce te uiți la mine așa?
Boss, nu mai bine mă suni?
Da’ ce-are dacă îți dau mesaj?
Ce-i, mă?
Eu nu știu să citesc.
Nu mai râde, boss.
Bine, mă, te sun.
- Acuma-i bine. - Uite aici niște bănuți pentru băieți.
Îi duci la cofetărie, da?
Aștepți semnalul meu.
Hai, te pup jos, viața mea.
Ce-ai făcut?
Haide, mă!
Îi mai pun puțin?
Ia bea asta.
Da’ de ce s-o beau?
- Că ți-e sete. - Că ți-e sete.
Mi-e sete?
- Da. - Rău.
Băi, da’ mi-e frică.
Băi, Mutulică, mă.
N-are, mă băiatule de ce să-ți fie frică, mă, puișor, mă.
Sunt băieții tăi aici cu tine?
Păi te lăsăm noi vreodată să ți se întâmple ceva,
ce Doamne iartă-mă?
Suntem toți aicea împreună… în caz de te rătăcești, te căutăm noi.
Promiteți?
- Cross my heart! - And hope.
- Today? - To die!
E „ to die ” tati, nu știi? Cross my heart and hope to die.
Ia și bea!
Stai așa un pic!
Dă-te, mă!
Succes!
N-are nimic. Las-o așa.
Bă, a dispărut! Ești nebun la cap?
Mamă!
Să moară familia dacă am mai văzut așa ceva.
Bă!
- Funcționează, bă! - Merge.
- Bă, a murit! - N-a murit! Lasă-mă!
- Nu mă mai… zăpăci acuma. - Funcționează, bă.
Ceaiule, concentrează-te acuma, te rog eu mult de tot.
- Băi, Dragoste, mi-e frică! - Bă, termină! Revino-ți.
- Bă, a murit, mă! - N-a murit, n-auzi?
Hai să-l căutăm, să nu ne facă probleme, nu?
- Bă, băi Dragoste! - Mariane!
- Bă Dragoste, mi-e frică. - Liniștește-te.
- Băi Dragoste, mi-e frică, nu mai pot. - Liniștește-te un pic.
- Mariane! - Taci, mă.
Ma…
Ce s-a mai…
întâmplat?
Mamă, albesc cu ăsta când vorbește.
Îl știi pe Mutulică ăla care stă cu noi în cameră?
- A dispărut! - Bă, taci din gură, bă!
- Cine? - Mutulică.
Da.
Să vă…
S-a dus afară să-și ia niște Eugenii și n-a mai venit.
- A dispărut. - Și s-a… și acum…
că se dă stingerea, vrem să nu îți facem probleme,
nu putem să-l căutăm?
Numai probleme îmi faceți voi mie…
Nea Mariane, mă duc eu să-l caut dacă e, că pe mine mă știe toată lumea.
- Mă înțeleg bine cu toți. Mă duc eu să… - Nu mergi singur. Mergi cu mine.
Ăia cu care v-ați bătut, v-au pus…
gând rău…
Pe care i-am bătut adică.
- Mă rog. - Nu mai contează.
- Uite-l, mă. - Ia uite, bă. Ăsta s-a întors singur.
- A venit, să moară mama. A venit. - Mă, băiatule!
Nu mai pleci singur, mă, băiatule, că…
că mă ia inima.
- Ne dă afară pe toți! - Bine.
- Practic pe noi nu, că… - Nouă ne-ar plăcea.
Hai, se dă…
- Stingerea. - Stingerea.
- Hai. - Hai Mariane, du-te.
- Bă, stai acolo! - Stai un pic acolo.
- Nu, nu tu Mariane. - Nu dv, nea Mariane.
Hai du-te și fă-ți treaba.
- Băi, Mutulică… - Băi, tu ești, Mutulică?
Eu sunt.
Ia vino încoa’. Ia treci la locul tău!
- Băi, Dragoste! - Stai bă, așa, stai mă, așa!
Bă Mutulică, tu ești, mă? Bă, jură-te pe mă-ta. Tu ești, mă?
- Eu sunt, mă. - Bă, am murit cu toții.
- O secundă și - Cine ți-a dat mesaj?
Poftim?
Cine ți-a dat mesaj la ora asta?
Iar e idiotul ăla?
Am avut și noi un moment frumos. Scurt, dar frumos.
Chiar vrei să ne certăm?
Știi foarte bine că nu-i răspund.
Vreau să dispară.
Tu ar fi trebuit să fii magician.
- Ți se pare ție că eu am chef de glume? - Ți se pare că am chef de gelozii?
Ia stai. Stai că-i dau eu mesaj.
Dă-i mesaj.
„Nu mai vreau să știu de tine.”
„Nu te-am iubit niciodată, mai ales că o ai și mică. Dispari.”
Tu chiar crezi
că el o să creadă că am scris eu mesajul ăsta?
- Rebecca! - Da.
- Uită-te în ochii mei. - Mă uit.
Te iubesc foarte mult. Ești viața mea. Aș face orice pentru tine.
Dar regulile le fac eu.
Dacă o singură dată…
îți mai dă un mesaj,
îți schimb și numărul de telefon și trimit și băieții după el.
E clar?
Hai, hai să ne calmăm un pic.
- Da? - Tâmpitule! M-ai și speriat.
M-am enervat și eu. Un picuț…
- Băi, tăticule, ai simțit ceva, mă? - Nimic. N-am simțit nimic.
- Este, mă, plecăm chiar în noaptea asta. - Ia.
Da’ n-avem cum să plecăm fix în noaptea asta.
Nu putem. Nu putem să plecăm pe zi, că ne văd gardienii.
Plecăm noaptea.
Și oricum am vorbit cu Boss.
La 12 noaptea e o mașină chiar în fața porții.
De acolo ne ia la cazino și după aia e simplu.
Pregătiți?
Bă, să moară mă-ta, te-a durut?
- Bă, zi! Te-a durut? Da sau nu? - Nu.
Băi, mi-e frică.
Ceai, te rog eu… nu e momentul.
- Hai noroc! - Yap!
Mă, băieți, am crezut că suntem prieteni.
M-am înșelat.
- Este! Am ieșit. - Suntem afară!
Afară. Da…
Ce?
Am uitat ceva. Ceai! Unde-i Ceai?
- Ceai! - Ceai n-avem.
Niște whisky,
în frigiderul din mașină, dacă vreți.
- Nu, Ceai e tovarășul nostru. - Taci, mă acolo!
- Dragoste! - Uite-l!
- Stai, stai un pic. - Sunt aici.
- Ce facem? - Să mai bea o gură.
Cum să bea o gură, dacă sticla e la mine?
- Mă duc să-i dau prin gard. - Nu. Ce, ești nebun, Dragoste?
Te vede santinela. Vrei să ne bage iar? E periculos. Îl scoatem altă dată.
Zăpadă, ești tâmpit? Eu pentru el am intrat, nu pentru tine.
Pămpălăule!
- Hai. - Dragoste!
- De ce n-ai băut, mă, tot paharul? - Ba l-am băut pe tot.
Cum l-ai băut pe tot, dacă noi suntem aici și tu ești acolo?
Pentru că vouă v-ați pus mai mult, să moară mama!
- Și pe ăla îl iubești mai mult. Am văzut! - Taci!
- Tu trebuia să fii… - Taci!
Vino, mă, că-ți dau prin gard.
Nu merge, mă, că dai toată apa pe jos.
Are dreptate.
Dragoste, mi-e frică!
Gata, știu cum fac. Iau eu în gură… Da?
Tu pui gura aici și o dăm unul de la altul.
- Deci cum ar veni, practic vă pupați. - Nu mă pup, bă, cu nimeni, ce-ai?
- Păi da, mă, da’ nu v-atingeți gurile? - Aici are dreptate.
- Păi tu vrei să rămâi acolo? - Nu. Pupă-mă!
Deci fii atent! Nu-mi dai tu mie, îți dau eu ție.
- Da? - Pupă-mă.
- Adică dacă-ți dau, tu înghiți. - Pupă-mă!
Cum adică?
Păi, ce-am făcut, mă, am făcut schimb de locuri?
- Zăpadă, unde-i ăsta? - Păi nu știu.
Mi-a fost scârbă când am văzut că vă pupați. Nu m-am uitat.
- Vrei să te omor? - La vrăjeală! Ce să zici și tu acum.
Bă, Dragoste!
Bă, Dragoste, băi Zăpadă! Vă mai aștept, mă, mult?
Fratele meu! Am ieșit.
Bă, Dragoste, uite, am ieșit, să moară mama!
Așteptați să vin și eu!
Ia uite, mă, am ieșit!
Haideți, mă!
Haideți să mergem, că noi suntem gata.
Bă, v-am zis, mă…
Ce-i mânca-ți-aș, cu evoluția asta!
Băi, acuma nu se mai poate întâmpla nimic.
Simt că acuma pot să înving și cancerul, să moară mama!
Zăpadă, eu zic să te potolești.
Să nu cumva să-l faci, că nu pot să te mai ajut.
Ține minte o vorbă de la Zăpadă: ce nu te omoară, te face mai puternic.
Auzi mă, Dragoste, dar acum noi trebuie să ne ascundem,
că ăștia sigur o să ne caute.
Nu. Suntem bine! Seara asta suntem bine, s-a dat stingerea.
Mâine o să fie o problemă, că se dă alarma.
Băi, mâine suntem la bulgari deja la ora aia.
Bă, câteodată mă uit la tine și nu-mi dau seama cum nu te rătăcești tu.
Bă, ești prost rău!
Ce dracu’ să faci la bulgari, dacă e fix ca în România?
Da? Păi atunci mă duc acasă.
Cum să te duci acasă? De ce te-am scos eu?
Nu te-am scos pentru că Boss are o treabă cu noi?
- Da? - Da.
- Și dacă plec din țară, ce-mi face? - Păi nu mai prinzi revelionul, mă!
- Hai că mai stau un pic atunci. - Ai văzut?
- Auzi, da noi mergem direct la el acum? - Băi, e cam târziu. Nu știu…
Poate doarme, poate a avut și el…
În noaptea asta dormiți la hotelu’ lu’ Boss.
Aveți buletine noi. Aveți identități noi. Vă cheamă altfel.
Costel, George și Eduard Petrescu.
Sunteți frați, toți trei.
- Eu sunt Eduard. - George.
- Bravo mă, și eu sunt Costel este? - S-a ales.
- Nu-mi place. - S-a ales, Costele.
E, s-a ales!
Nu alegeți voi. Așa s-a ales. Aveți buletinele noi cu poze noi.
- Eu sunt George. - Eduard.
Ia uitați-vă mă, tot Costel mi-a căzut.
Auzi mă, da’ de unde știa șeful tău că vii să mă scoți și pe mine?
Că atunci când ai venit, ziceai că nu vrei să mă scoți.
Ziceai că-l scoți doar pe ăsta.
- I-am zis… - Bă, taci din gură, taci din gură, mă!
Bă, nu ți-am zis bă, că are nevoie de trei oameni ca să rezolve treaba aia?
I-am zis eu de tine, că ești de încredere, da’ el acum că nu ești de încredere, așa.
- Da’ de ce dai? - Da’ numai prostii vorbești.
Știi ce voiam să te întreb, Dragoste? Da’ nu țipa!
Acuma, dacă faci pișu pe ceva, chestia aia dispare?
Eu vreau să mă piș pe el, să nu mai fiu eu Costel.
Uite, la treaba asta nu m-am gândit.
Băi, eu am scăpat ceva în pantaloni și mi-e frică să mă uit.
Haide, băi Zăpadă!
- Hai, bă, sigur nu vrei? - Nu ți-am zis că nu vreau?
Ești prost rău de tot.
Noi să știi că mâncăm.
- Bună seara. - Bună seara.
- Un doner de vită… - Și o șaorma de pui, vă rog frumos.
- Bă, ți-am zis că mâncăm doner. - Eu vreau șaorma de pui.
- Mi-e poftă de șaorma de pui. - Băieți!
- Aici se mănâncă ca în Germania. - Exact. Entschuldigung!
Bitte Herr! Ți-am zis mă, că mă faci de râs.
Mănâncă ce-ți dau și vezi după aia. Deci mie da, o doner de vită cu cartofi.
- Meniu? - Meniu.
- Ceapă și picant în doner? - Da.
- Dumneavoastră, ce doriți să comandați? - Dați-mi un… doner.
- De pui sau de vită? - Pui.
- Ceapă și picant doriți în doner? - Picant nu vreau, că am homeroizi.
În regulă. Ce băuturi doriți la meniu?
Eu vreau apă.
- Dumneavoastră? - Și eu tot o apă.
- În regulă. - Nu a luat el apă. Vreau doar apă.
Că beau de la el.
- Cincizeci și opt de lei, vă rog. - Ești prea sincer, mă.
- Păstrați restul. - Aveți comanda nr. 334.
O să vă apară verde pe monitor când e gata. Să aveți poftă!
Ăsta e doner, nu șaorma! Să aveți poftă!
Mersi. Eu știu, prostu’ ăsta nu știe. Ce-aveai, mă, pui?
Stai, mă! Stai un pic. Hai să ne rugăm înainte, te rog frumos.
Trăiască familia ta! Ceai, am ieșit din pușcărie!
Stai, mă, te rog frumos, că altfel nu mâncăm.
Dă mâinile.
- Doamne ajută-ne! - Ajută-l Doamne!
- Nu, ajută-ne! - Ajută-ne!
- Adică și pe mine și pe tine. - Da.
Să nu mai ajungem acolo.
- Unde mă acolo? - Acolo de unde am venit.
- Păi dacă ești prost o să ajungem… - Nu. Amin.
Trebuie să zicem și amin. Trebuie să fim conectați.
- Amin. - Amin.
Dacă nu mănânc, te omor!
- Auzi, da’ ăla era Horia? - Da, Horia.
Da’ mie îmi place cum cântă omul ăsta și are și melodia…
Cine-i cu tine… fac ce spune inima
Să mor eu, câteodată mă sperii! Câteodată mă sperii.
- Fac ce spune inima - Ești prost rău de tot, mă.
Ăla e Horia Vârlan, nu Brenciu.
Și care e diferența?
Normal, că de aia am venit aici.
Fiți atenți la mine!
Mergeți la recepție și vă luați camera.
În cameră aveți haine noi.
La recepție vă așteaptă trei fete drăguțe.
Mâncați ce vreți voi. Nu plătiți nimic, mă.
Și acum am trei reguli importante. Unu.
Nu cumva să vorbiți cu altcineva în afara fetelor.
Doi, nu jucați niciun leu la cazino. Trei.
M-ați înțeles?
Hai, jos!
Ia ușor. Ușa!
Ia-o în stânga, la stânga.
- Ia zi, Zăpadă, îți place? - Să moară viața mea de nu e belea!
Zici că suntem în Dubai.
- Când ai fost tu în Dubai, bă sărăcie? - N-ai tu treaba, mă.
Repede, concentrează-te!
Cum se numește hotelul ăsta?
Phenicia Grand Hotel.
Bă, tu ai mai fost aici?
Uite bă, scria acolo.
Ia uitați-vă, mă, zici că suntem despachetați adineauri.
Avem și portofele pline cu bani, bă, mie îmi place viața asta, mă.
Cred că pot să mă obișnuiesc cu ea.
- Da, nu e rău. - Bă, eu aș băga niște dragoste.
- Ia vezi bă, ai grijă că te bat. - Stai bă, că nu e vorba de tine.
Ești nebun? Adică femei.
Dacă ăla a zis de femei,
am zis că ești băgat într-o combinație ceva, nu știu.
- Eu? - Da!
Am terminat combinațiile de mult.
De două săptămâni.
Nu mai am nicio amintire cu nicio femeie.
Bă, dacă nu avem femei, măcar să fumăm niște iarbă…
- Lasă că dau eu un telefon. - Bă, Ceai!
Păi nu e tovarășu’ tău, Zăpadă, aici. Sun eu pe cineva.
Să aducă niște marfă ca lumea, ești nebun?
Bă, ce aveți mă, nu sună nimeni pe nimeni.
Bă, terminați-vă! Bă, vedeți că nu mai suntem Ceai, Zăpadă si Dragoste.
Acum suntem George, Eduard…
și Costel.
Hai, gata mă, iar mă luați la mișto. Hai, că nu îmi place numele ăsta.
- Hai gata, vă rog eu frumos… - Nu gata, fără caterincă, fără nimic.
Nu ia nimeni contact cu nimeni de afară, da?
Tre’ să ne strigăm pe numele astea ca să ne obișnuim.
E OK?
- Pregătit Coste… Costele? - Da.
- George. - Yes, sir.
Da? Hai, domnilor eu zic că e timpul să ne cunoaștem doamnele.
- Bine mă, da’ dacă e una grasă o iei tu. - Da’ de ce să o iau eu, mă?
- Da’ lasă bă, ca eu iau toate grasele. - Nu sunt alea, mă?
Bă, vrei să îți zic ceva? După pușcăria asta merge orice.
Nu știu, Zăpadă, că nu le-am adus eu, da’ hai.
- Ce faceți, domnișoarelor? - Iacă și noi la plajă.
- Și cum e apa? - E rece, nu se vede?
Văd, e mică cred ca și la voi.
Hai, că tu tre’ să știi, că ești din Camerun sau ceva.
Ia dă-te așa, George, că ăsta e domeniul meu.
Ia uite-l și pe ăsta, zici că s-a îmbrăcat pe întuneric.
Vă văd așa cam tari în gură, nu… Vreți să mâncăm ceva?
- Păi ai tu bani de restaurant, mă? - Păi e al meu.
Auzi, da’ de ce stai cu mâinile așa, ți-a turnat cineva ciment în spray?
Nu fată, ăsta e ăla de aduce franzele dimineața.
- Dragoste, Edi, stai așa, dă-te așa… - Taci, că vine tata socru.
- Capone! - Puiu Călinescu.
- Hai bă, să mergem că m-am inhibat. - Stai, mă, ia stai, mă, că nu e…
Stai bă, că le-am încurcat, nu-s astea.
Păi, haide, bă, să mergem.
Brutaru’ nu era rău.
Nu era rău, da’…
Așa faci tu mereu, îi sperii pe toți.
Eu cu Puiu am avut feeling.
Hai fetelor!
Puiule… Da, cu tine vorbesc.
Tu cu ce te ocupi?
- Așa, de curiozitate. - Serios?
Vrei să inventez ceva sau… care-i treaba, mă întrebi pe bune?
Băi George, ce întrebare e asta, mă?
Fetele sunt profesioniste, mă.
- Zici? - Bine!
Eu cred că voi ați înțeles ceva greșit aici.
- Noi nu suntem curve. - Exact.
Noi suntem experte în escrocarea oamenilor cu bani mulți.
Și pe lângă asta, Zina mai îi și bate, combină loviturile perfect cu bucătăria.
- Cum adică? - Adică așa.
Adică, vă bat ca pe șnițele dacă mai spuneți tâmpenii aici, ne-am înțeles?
- Ia… - Ia uitați-vă, mă.
Boss ne-a scos din pușcărie să facem echipă cu voi.
Poimâine am înțeles că trebuie să dăm lovitura.
Deci, dacă în seara asta căutați niște panarame, noi vă urăm multă baftă.
- Sănătate băieți, fiți sănătoși! - Exact, noapte bună, băieți.
Stai, mă…
Lăsă că achit eu.
- Las’ că plătesc eu. - Ce păcat…
- Au plecat. - Căcat.
- Ce, bă, facem rime acum, sau…? - Nu, mă nene, ne-au furat portofelele.
- Ce mă? - Ne-au ciordit portofelele.
Sticla cu apă! Mă duc în cameră.
Bă, Costele, știi ce face fratele tău camerunez acum?
- Ia zi, mă. - Se duce să le arate că nu e apa rece.
Știi ce zic?
- Hai noroc! - Noroc!
- All in! - All in este la poker.
- Aici este Blackjack. - Am înțeles. Excelent. All in!
OK.
Aveți o damă și un opt, adică 18.
Mai doriți carte sau vă opriți aici?
Nu mă opresc niciodată la o damă. Vreau cât mai multe. Hai, bagă!
- Douăzeci și opt. Ați pierdut. - Păi cum am pierdut, mă?
Păi ție nu-ți dai, că dacă-ți dai mai mare nu câștig eu?
Nu mai este nevoie, ați pierdut deja. Îmi pare rău.
- Am pierdut? Să mori tu. - Da.
Băi, ia vino puțin. Cum îți zice? Florin?
- Ia hai mă, vino încoace! - Îmi pare rău, nu am cum să părăsesc…
Lasă bă, vino încoa’! Nu-ți fac nimic. Vino încoa’!
- Spuneți, vă rog. - Vino încoace!
N-am înțeles asta cu all in , cu …
Mă, tu faci panoramă cu mine?
Du-te-n morții tăi de fraier! Ia uite, bă!
A venit circul în oraș.
Ia să văd, care stă în poartă, ca să marchez și eu.
Taci, Tanțo!
Că ăsta e fix genul meu. Ia uite ce fizic de psihic are!
Fix cum îmi place mie.
Da. Hai cu mine până la geam, să-ți arăt ce-mi place.
- Vino după mine! - Păi, nu vin după tine?
Tu-ți gâtul mă-tii! Ieși afară!
- Ieși, că te pupă mă-ta moartă! - Fir-ai al dracu’ să fii!
Ia să ne uităm noi pe imaginile astea…
Ce vedem noi aici?
Un bou care face scandal la mine în cazino. Tu!
Deși vi s-a spus clar că nu aveți voie să jucați.
Tocmai ca să treceți neobservați! Asta era singura regulă.
Tu, Ceai, te-ai gândit să te duci la femei. Și unde te-ai găsit?
Direct la menajerele mele, pe care ai și vrut să le violezi!
Voiam să vă spun că nu-i chiar…
Nu-mi vorbi, că-ți bag un călușar în gură.
Căluș.
Călușar, am zis foarte bine.
- Călușar. - Iar tu, dl Dragoste, al treilea idiot.
Ai făcut ce numai un prost putea să facă!
Cum să pui, mă băiatule, bă cum să pui tu apă din vaza aia de flori
în sticla mea de 2,000.000 de euro.
Bun…
Acum, ori îmi dai tu 2,000.000
ori intri acolo unde trebuia să te duci, pe ușă.
Păi, Boss, intru. Nu e o problemă.
Numai să-mi spuneți unde.
În bancă, mai exact. La cutiile de valori.
Noaptea. Și acolo, la cutia cu numărul 503
se află ceva extrem, da’ extrem de valoros pentru mine.
Iertați-mă, Șefu’, da’ nu cred că poate să intre în bancă, pe ușă, noaptea.
- Pe bune? - Nu, Șefu’.
Da’ nu puteți să mai puneți niște apă de-aia sfințită?
- Bă, ăsta e prost, mă? - Verific, Boss.
Băi, plătești tu 2,000.000, mă? Ai tu atâția bani?
- Păi n-am… - Boss, am eu o idee.
Cred că ar trebui să o facem pe stil vechi.
Boss, dacă nu avem apă, facem un plan.
Boss, ce e în cutia de la 503?
Domn comandant! Săriți!
Ce-ai, mă?
- Au evadat din celulă. - Cine, mă?
Toți ăștia trei.
Cum au evadat, mă?
- S-au teleportat. - Bă, tu faci mișto de mine?
- Să vezi ce bătaie îți iei. - Vai de mine, domn comandant.
- Doamne ferește, cum să fac mișto? - Bă, da’ tu nu erai surdo-mut?
Eu? Ba da.
Păi și ce s-a întâmplat?
Să vedeți, domn comandant, eu azi-noapte când dormeam liniștit,
am visat pe mămica că se ruga pentru mine.
Și ce să vedeți? O minune. Vorbesc.
Trebuia s-o visezi pe mă-ta de 100 de ori. Hai!
Stați puțin, domn’ comandant, să vă explic.
Știi că mâine e ziua noastră? Facem trei anișori.
Știu.
Dă-mi și mie, te rog, un pahar.
- Te rog. - Mersi.
Și… mi-ai luat ceva frumos?
Mai știi tu diamantul ăla pe care ți l-a arătat fostul tău iubit?
Cum aș putea să uit de acel diamant?
Ți-am zis de o sută de ori că e…
cel mai frumos lucru
pe care l-am văzut vreodată pe pământul ăsta.
E…
perfect!
E tot ceea ce mi-am dorit mai mult
și nenorocitul ăla nici măcar nu m-a lăsat să-l ating.
Mâine, de ziua noastră,
diamantul acela va fi al tău.
- Poftim? - Da.
- Acel diamant, de 20,000.000 de dolari? - Exact ăla.
L-ai cumpărat tu?
Păi, avem noi atâția bani să cheltuim?
Pentru tine dau oricât.
Vreau să știi că te iubesc.
Da?
- Știi cât de mult te iubesc și eu? - Cât de mult?
Mult… ursulețul meu.
- Mult? - Da.
E perfect. Perfect. Toată viața mi l-am dorit.
Doamne! Îl ador!
Și eu te ador pe tine!
- Stai, că e Victor. - Lasă-l, Doamne iartă-mă în pace!
- E o zi importantă. - Asta e mult mai importantă.
- Ziua noastră. Hai! - El se ocupă de diamant.
- Da’… ia să vedem ce vrea. - Zi ce vrei!
Ce vrea?
- Acum? - Acum.
Bine mă, hai, ne vedem în birou. Cobor în cinci minute.
Și ai rezolvat cu diamantul, iubitule?
Rebecca!
Ce cauți aici? Ai înnebunit? Ieși afară!
- Un pic, să-ți spun ceva și plec. - Nu, te rog frumos să ieși!
Poate să intre oricând bărbatu-meu. Te rog frumos să…
- Eu mă gândesc numai la tine. - Eu nu.
- Eu te iubesc. - Eu nu te iubesc.
Adică tot ce a fost între noi, pentru tine nu mai contează?
Te rog, scutește-mă cu toate prostiile astea.
Eu am nevoie de un bărbat adevărat. Iar tu, ești o cârpă. Înțelegi?
- Bărbatul meu este un bărbat adevărat. - Mâine…
o să-ți fac cel mai frumos cadou din lume.
- Serios? - Da.
Ei bine…
Mai e cineva care cu siguranță o să te întreacă.
Ei bine, nu cred că o să mă întreacă nimeni mâine
pentru că mâine o să-ți fac cadou un diamant de 20,000.000 de dolari, da?
Eu n-am vrut să-ți spun, dar uite că-ți spun pentru că te iubesc.
Da, un diamant imens. Și două bilete spre Hawaii.
Da, pentru că vreau să stăm acolo. Ia uite! Hawaii.
Vreau să stăm acolo. Să fim fericiți.
Da. Vrei sau nu vrei?
- Serios? - Da.
Dar…
Dar cum? De unde…
să ai tu un astfel de diamant. Tu nu ai nici un ban.
Păi, asta nu e treaba ta, nu?
Bărbatul se ocupă de asta. Tu ești femeie.
Știi ce face femeia? Bagajele.
Hai, trebuie să fug acuma.
- Mâine să fii pregătită, ne-am înțeles? - Încă un lucru…
- Hai! - Stai, nu asta!
Trebuie să-l omori!
- Pe cine vrei tu să omor? - Pe bărbatu-meu.
- Trebuie să-l omori. - Pe Boss? Nu pot să fac asta.
- Nu? - Nu.
Gândește-te bine.
Dacă noi doi fugim o să se prindă și o să ne caute și o să ne omoare.
Înțelegi? Așa că trebuie să faci tu asta înaintea lui.
Și dacă nu vei face asta, nicio problemă, nu voi pleca cu tine.
Bine. Fac asta pentru tine.
Mâine la unu să fii pregătită.
Ascultați-mă cu atenție! În fiecare zi la ora 13 se schimbă paznicul.
E un domn în vârstă care mai are puțin până la pensie.
După el vine un tip tânăr,
foarte bine pregătit, cu care nu vrem să ne confruntăm.
Deci acționăm pe tura moșului. Dimineața, până în ora 13. E clar?
După ce reușim să adunăm toți clienții rămânem cu două fete la ghișee,
dintre care una e începătoare, directorul și paznicul.
Când Tina începe să țipe, eu îl anihilez pe bătrân, pe paznic.
Ceai, tu rămâi cu directorul. Am nevoie să-i ții mâinile la vedere.
În cazul în care apasă butonul de panică, nu mai ieșim întregi de acolo.
Dragoste, tu trebuie să te ocupi de fetele de la ghișeu, da?
Să nu țipe vreuna, să nu apese pe buton, că ai experiență, știi ce zic?
Zăpadă, tu păzești paznicul.
- Ce fac eu? - Tu păzești paznicul.
- Eu păzesc paznicul? - Da, tu păzești paznicul.
I-auzi mă, ce caterincă! Eu păzesc paznicul.
Noi fetele rămânem cu clienții să-i păzim,
iar tu Dragoste te duci cu directorul la cutia 503.
Pentru asta ai la dispoziție un minut și jumătate.
Ieșim în trei minute din momentul în care am intrat.
Sper să nu fie complicat pentru voi, da?
Ne-am gândit să fie ceva cu care deja sunteți obișnuiți.
Deci, băieți, mâine dimineață la ora opt trezirea.
La ora nouă micul dejun. La ora zece plecăm spre bancă.
Zece și un sfert începe nebunia, 10:40 ne întoarcem, predăm marfa
și la 13:30 suntem într-un avion spre Madagascar.
Puișor!
La ora nouă eu nu mă trezesc nici dacă vin mascații.
La ora zece abia sunt trezit, deci n-am poftă de mâncare,
așa că noi am vrea să sărim acest mic dejun.
- Nu-i așa, băieți? - Eu aș vrea să mănânc micul dejun.
- Dar ce avem la micul dejun? - Ceai!
Ceai? Atunci nu vreau.
Așa că, noi putem să venim direct la bancă la cât ai zis?
- 11:45? - Zece fix.
La 10:40 suntem acolo, că suntem paroliști.
Nu?
Tu, puiule, te văd așa… ce vrei tu să facem în Madagascar?
Plajă.
În seara asta aveți voie să vă distrați, dar nu ieșiți din camere.
Clar? De mâine o să fiți bogați și puteți să vă plimbați prin toată lumea.
O să vă aștepte câte o geantă cu 300,000 de dolari.
Asta în cazul în care ne iese jaful.
Doamnelor și domnilor,
vă urez o zi minunată!
La mulți ani, iubita mea!
- La mulți ani și ție! - Mă duc după cadoul tău.
- Stai, stai o secundă! - Da.
Cred că Victor vrea să te omoare.
L-am auzit vorbind cu cineva la telefon. Era despre ceva important.
Și nu știa că îl aud.
Și după care a început să debiteze ceva cu „mă iubește”.
Nu știu ce e în capul lui.
Ce?
Da.
Și mi-a arătat și două bilete de avion pentru Hawaii.
- Hawaii? - Da.
Să plecăm împreună.
Te rog, verifică tu.
Chiar mi-e teamă pentru tine.
De ce ar crede el că pleci tu?
Asta e replica pe care mi-a dat-o Boss. E replica diamantului în bancă.
După asta ne uităm noi în căsuța 503. Orice altceva e acolo, acolo rămâne.
- Bun? - Da.
Bă, știți la ce m-am gândit eu toată noaptea?
La Tina.
La mine. Cât sunt de prost…
Băi nene, eu mă uit la filme de acțiune, cu spargeri, cu de-astea…
De fiecare dată când au intrat ăia în bancă
și au spart o cutie de asta de valori,
bă, aveau două chei.
O cheie trebuie să fie a directorului
și a doua cheie trebuie să vină proprietarul cu ea.
Se bagă amândouă: pac, clac și aia e.
- Nu? - Bă, are dreptate, mă.
Și ce facem mă, acuma? Trebuie să-l sunăm pe Boss.
Nu. Mai bine ne întoarcem și vorbim cu el despre asta.
Bă, ești nebun? Stai, mă, ce facem? Că nu e…
- Intrăm așa și aia e. - Intrăm așa…
Crezi că noi suntem proști așa, să intrăm așa, ca ăsta?
Hai că… Alo, gata, mă!
O să intrăm ca proștii
și o să ne uităm ca trei, șase fermecați la cutia de valori,
cutia de valori se uită la noi
și ferească Dumnezeu nici nu mai ajungem acasă.
- E posibil să ajungem la… - Ferească Dumnezeu! Doamne!
Gata, mergem și vedem la fața locului. Ce o fi, o fi! Nu?
- Așa facem. - Stai cuminte, tu!
- Hai să… - Nu pune mina!
- Mamă, ce m-am speriat! - Hai!
- Domnule Victor da’ nu avem d-astea… - Taci, mă, din gură.
- Victore, nu avem a doua cheie. - Păi asta vreau…
- Nu avem a doua cheie cum… - Tu ai țipat la mine?
- Nu! - Mi s-a părut.
- Vezi mașina aia neagră? - Da.
- Acolo e Boss. Acolo e și cheia, hai! - Ia stați că nu mergem cu armele, ia.
Ce am eu aici?
Cheița de la cutia ta de valori.
Pe tine te-am luat așa, să vezi cum pleacă diamantul tău.
Uită-te!
- De-aia… - Boss!
M-am speriat, mă!
- Iartă-ne, da’… cheia de la… - Bă, mare grijă cu ea, mare grijă, da?
Ia stați, mă, așa un pic.
Na, poftim!
Păi de unde dai, de acolo ai.
Să fie cu noroc și la mine cu un diamant.
- Nu mișcă nimeni! Toată lumea… sus. - În genunchi! Acuma repede, în genunchi!
- În genunchi! - Mâinile la vedere!
Nu!
Jos!
Toată lumea pune telefoanele încet în sacul ăla.
- Fără mișcări bruște! - Telefonul, la vedere!
- La vedere! Telefonul la vedere! - Tina!
- Hai! - Jos!
- Nu trebuia să fie directorul aici? - Ba da.
Păi și unde e?
Băi! Ia stai! Stai! Alo!
- Stai! Mă întorc. Mă duc să iau cafeaua. - Domnu’ Pepe?
Ai văzut că mă cunoști.
Da, sunt un mare fan al dv. Jur, sunt un mare fan.
- Vă rog lăsați-mă să fac o poză cu dv. - Edi… Edi… Eduard!
George! Băi, George! Băi!
Lasă-mă să fac o poză! E Pepe! Vreau și eu să fac o poză. Nimic mai mult.
- O poză am cerut și eu! - Nu-ți recunoaște fața. Dă-ți masca jos!
- Bă, da’ ești… - Hai, că fac și eu o poză acum.
- Da, cum te cheamă, să-ți dau tag. - George.
- Dați-mi și mie… pistolu’. - George!
- Stați, bă, că am cerut și eu… - Bă, ești tâmpit la cap?
- Am făcut și eu o poză. - Bă, mă nenorocești!
- Ia pistolu’! Ia pistolu’ din fața mea. - Bă, idiotule ți-a văzut fața.
- Cine? - Pepe.
Și ce-ai, mă, e fratele meu. Ești nebun! Ce-ai?
Bă, câteodată mă întreb ce-o fi, bă, în capul tău, că mă nenorocești!
Ușor, că rupi masca, bă.
Mâinile la vedere!
- Unde-i directorul? - La toaletă.
- Și are telefonul la el? - Nu.
- Și unde-i telefonul? - E aici.
Dă-l încoa’!
- Unde-i toaleta? - În spate.
Să nu faci vreo prostie, că te omor!
Mă duc după el.
Mamă!
Ocupat!
- Domn director! - Da?
Ieșiți un pic de acolo cu mâinile la vedere, hai.
Cine e?
Unul care jefuiește banca. Ieși afară, nu auzi?
Îmi cer mii de scuze, dar nu pot.
Am o toxiinfecție alimentară. Dacă mă ridic, fac pe mine.
- Numai un pic, vă rog. Bine? - Bă, căcăciosule!
- Ieși afară, că te omor! N-auzi? - Domne’ omorâți-mă, dar n-am cum să ies.
Efectiv, prefer să mor în clipa asta, da’ chiar așa?
- Hai bine, ai zece secunde. - Vă mulțumesc foarte mult.
Să știți că sunt într-o situație foarte nasoală în momentul de față,
chiar foarte nasoală, sper să mă înțelegeți.
- Dragoste, totul e OK aicea? - Da, totul e OK.
- Ce-i, mă? - Ce-ai făcut?
Ai intrat cu amortizorul în bancă?
Ca să nu fac gălăgie.
- Nu-mi place zgomotul. Îmi dă… - Să vezi ce-ți dau eu!
- Haide, bă, odată! N-auzi? - Băi, deci e OK aicea?
Da, e OK, numai că domn director are probleme cu burtica.
- O fi mâncat ceva nasol, săracu’. - A mâncat.
Scânduri de WC după cum miroase… Tu nu…
- Ce faceți, mă? - Directorul are diaree.
Da?
- Păi și ce facem în situația asta? - Uite, așteptăm să-l trântească.
- Îl trântește, mergem. - Păi și ce să facem?
- Imediat! O clipă, vă rog… - Bună ziua.
- Cum? - Bună ziua.
- Am și răgușit, că am țipat la ăia.
La ăia, cu „stai acolo”, cu…
- Aveți dureri așa, sub buric? - Da, am crampe.
- Și ați transpirat? - Da.
- Și aici, la inghinal… - Nu.
- Taci, bă! Te-ai nenorocit, bă? - Are, bă, are.
- Ce are, bă? - Are toxiinfecție.
Să vezi ce toxiinfecție îți dau eu ție în bot. Ne împrietenim cu el acuma?
Nu.
Ieși bă, de-acolo! Băi! Ieși, bă! Băi, ieși de acolo imediat!
- O clipă! - Ieși, bă, de acolo imediat!
- O clipă! - Ieși, mă!
Ce v-a apucat… parcă pe dv… o clipă.
Vă… vă mulțumesc foarte mult pentru înțelegere.
Bună ziua. Vă mulțumesc.
Da, cu ce vă ajut?
Păi, dacă se poate, să ne deschideți și nouă cutia de valori 503.
Da, sigur. O cheiță și un buletin.
- Cheița, mă! - Cheiță și buletin.
- Cheița și buletin? - Da.
Băi, ție ți se pare că noi suntem la petrecerea de Halloween, așa îmbrăcați?
Jefuim banca, băi bulangiule! Dă-i drumu’, căcăciosule! Mișcă-te!
- Mă iertați, da’ vedeți… - Hai!
- Noi avem un protocol cu clienții și… - Băi, Harry Potter upgradat, dă-i drumu’!
Scuză-mă nițel, te rog. Am puțină treabă și revin.
Da, Boss.
Vino un pic, că am puțină treabă. Să mă ajuți cu ăsta.
Stați, Boss,
că trebuie să iasă băieții ăștia din bancă cu diamantul și după aia, nu?
Bă, tu nu auzi ce zic, vino odată? Executarea! Hai!
- Mă, Victore, n-am avut eu grijă de tine? - Ba da, Boss.
Nu ți-am dat eu tot ce a trebuit?
Tot.
Ia, arată și mie ce ai în buzunare.
Adică?
Victore, dacă în buzunare ai două bilete pentru Hawaii, o să mori, băiețaș!
Da, Boss, am da’…
le-am luat ca să mă duc în vacanță când se termină jaful, de-asta.
Cu cine? Cu nevastă-mea?
- Mi-ai spus și mie că te duci în vacanță? - Nu.
- Pot să vă explic. - N-ai ce să-mi explici acum!
Stați un pic că mă sună băieții,
poate s-a întâmplat ceva în bancă, numa’ o secundă.
Băieți, acuma, acționați, hai!
- Nu mă bag, da’ Boss e mort! - Și Victor la fel!
Ideea e că trebuie să ne grăbim să ajungem la aeroport
pentru că ne-au văzut fețele pe camerele de supraveghere
și o să ne oprească.
Nu, nu ne-au văzut fețele.
I-au văzut fața lui dobitocu’ ăsta
când i-a dat follow lui „Numai iubirea”.
- De ce ți-ai dat, mă, masca jos? - Că era Pepe! Era Pepe!
Ce credeți că au ăștia? Program d-ăla de recunoaștere facială?
Pe bune? De la ce v-ați luat așa nasol? Ăștia o caută și acum pe Elodia.
- Clar, mă, mergem la aeroport. - Da.
Nu avem cum să mergem la aeroport. Biletele noastre de avion sunt la cazino.
Și banii noștri, ce crezi?
Nu ne-au promis 300,000 de dolari de fiecare.
De unde să ne dea 300,000 de dolari? De unde să ne dea?
Că ăia doi erau acolo, întinși. Ăla era mort. Ăla acolo sângera.
De unde să ne dea 300,000 de dolari?
- Păi atunci vindem diamantul ăla. - Da, mă, nebunule!
O să vindem noi diamantul.
Mergem frumos la un amanet în drumul spre aeroport
și o să ne dea banii pe el acolo.
- Ăla se vinde pe piața neagră, mă. - Și ce mă! Mergem la Piața Neagră.
- Asta în ce zonă e, mă? - În Zona Zoster.
Sunteți proști rău de tot, toți. Mergem la doamna Rebecca.
Doamna Rebecca e o femeie de cuvânt.
Îi dăm frumos diamantul,
ne dă pungile… gențile cu bani și biletele de avion și ne cărăm.
Am decis, gata.
Hai, hai să ne schimbăm.
Mai ușor, că mi-e rău!
Am auzit ce s-a întâmplat acolo.
Soțul meu…
Mă rog, nu mai contează.
Poliția trebuie să vină cât de curând, așa că ar trebui să ne grăbim.
Aveți valizele cu bani, biletele de avion în ele.
Mulțumim, sărut mâna. Putem să-i numărăm?
Băi!
Ia, încearcă. Vezi dacă poți să-i numeri.
Nu, iertați-l, doamna Rebecca. Știți, el când se… are o… când…
Da, eu zic să ne… grăbim.
Avionul trebuie să decoleze cât de curând.
Diamantul!
Ceai!
- Era un om bun.
- Diamantul, Ceai, diamantul! - Diamantul. Da.
Imediat. Stați…
Ceai!
Diamantul, Ceai…
Dragoste, nu găsesc diamantul, să mor eu!
- Zi-mi unde e. - Ceai.
- Ce-ai făcut cu el? - Nu-l găsesc.
- Ceai! - Diamantul!
De ce-mi faci tu mie, de ce-mi faci tu mie asta?
- Ce-mi faci tu mie! - Ceai!
Nu găsesc diamantul.
Cred că l-am pierdut.
Dacă ați pierdut diamantul,
lăsați aici valizele
și nu plecați nici voi nicăieri.
Nu!
- Ceai! - Stați!
Dă!
Diamantul.
- Pot să… da? - Te rog.
- Ia uite-l! - Scuzați.
Așa mai fac eu din când în când. Flotări.
Ceai!
- Am fost sportiv de mic. - Ceai!
Mulțumim frumos. Sărut mâna! Ia uite! Iau două. Iertați-l. Sărut mâna!
Să te-odihnești în pace. Mulțumesc.
Ia uitați-vă, mă. E șmecherie să ai bani de avion privat.
Avem și noi bani, da’ ne place la înghesuială.
Aș putea să te înghesui eu?
Mai târziu puțin.
Ești cel mai deștept bărbat de pe pământul ăsta.
De-asta te iubesc eu pe tine.
Ești minunat!
Fără Victor nu reușeam. Un idiot îndrăgostit.
Da.
Hai că mai avem zece ore și ajungem în America de Sud.
Auzi, da’… oare n-o să ne plictisim în Costa Rica?
Cu 20,000.000 de dolari nu cred că avem cum să ne plictisim așa ușor.
- Pentru noi! - Pentru noi!
Unde-i diamantul?
Stai liniștit, că e la mine.
L-am pus la inimă,
să-l simt cum bate, să-i simt caratele.
Diamantul ăsta n-aveam cum să-l vând aici.
Știu.
Toată poliția era cu ochii pe mine, să vadă ce am în cutia de valori.
Disperam cu gândul că pune libidinosul ăla mâna pe tine în fiecare seară.
Hai, oricum, n-a fost în fiecare seară.
Și în al doilea rând tu m-ai trimis acolo, ca să putem să furăm diamantul.
Da.
Bine că a trecut.
- Da. - Ia dă-mi-l un pic.
Fă-mă să ți-l dau.
Glumeam. Da.
- Da’ ce cur are aia! - Da’ nici el nu e rău.
Nu, mă, că…
Ia uite, mă, Zina are chestia aia pe ea, de zici că e diamantul pe care l-am furat.
Ce-i cu tine, mă? Tu acum te-ai apucat să te lauzi.
Da’ de ce n-ai microfon să te audă tot aeroportul cum ai furat tu un diamant.
- Bă, Mina mi-a zis un secret. - Ce?
Că lui Tina îi place de Dragoste, este?
Bă, îi place sau nu-i place?
Da, mă, da’ ce secret e ăsta?
Diamantu’ de la ea e originalul.
Ia dat fake-ul lui Rebbeca.
Ce-i ăsta, mă?
Cum adică ce e?
Diamantul de 20,000.000 de dolari pentru care am făcut toată tărășenia asta.
Tu ești proastă? Tu vezi cât de ușor e ăsta?
Bă, ești prost!
Păi asta înseamnă, că nu avem doar 300,000 de dolari,
mai avem și 20,000.000 de dolari.
Taci!
- Da’ zi mai tare… - Că avem 20…!
Taci! Taci dracu’!
Ne calmăm, hai.
Hai să trecem o dată prin chestia aia, că simt așa, deja miros de bani,
de plajă, de băutură, dragoste.
Hai să trecem prin chestia aia, că vreau deja să mă obișnuiesc.
Poate vă obișnuiți totuși cu dușurile reci,
buda în cameră
sau cu paturile mucegăite și mai stați câțiva ani pe la pârnaie.
Mi-a luat ceva timp să vă găsesc,
dar când am văzut ce s-a întâmplat cu Boss la bancă,
m-am prins de ce ați evadat.
Nu știu pe unde și cum, dar aflu eu și asta.
- Ia uite-l! - Ia uite-l, mă!
Să mă ia inima, auzi.
Uite, bă, ce m-ai speriat, bă, Mariane.
Da’ văd că te-ai înțolit.
Și pe actorie stai bine. Ai făcut ceva în liceu, actorie ai făcut?
O să faceți voi niște cursuri de izolator în pârnaie.
Ne cunoaștem de atâta timp, bă Mariane. Știu că pare un pic cam grav, da’ nu e.
Uite,
ai 300,000 de dolari doar pentru tine.
Iei frumos gentuța, te întorci așa de unde ai venit
pleci și nu ne-ai văzut, nu te-am văzut.
E perfect!
Nu prea cred.
Te-ai obișnuit să crezi că oricine mă poate cumpăra,
numai că eu nu sunt Marian, gardianul de la pușcărie,
sunt agent sub acoperire.
Păi atuncea, două genți cu 300,000 de dolari?
Bine, mă, trei genți cu 300,000 de dolari.
Deci, practic, 2,000.000 de dolari.
Nouă sute de mii, mă.
Păi ce, mă, ai luat din ei?
Nu, mă, că atâta face, ești prost?
- Nu cred. - Ba da, că trei ori trei…
Ceai!
Banii ăștia ajung la bugetul statului la sume recuperate.
Măcar de la voi să recuperăm, dacă nu putem de la… ăia.
Iar voi, hai ușurel înapoi la pârnaie, fără gesturi…
Stai, stai un pic! Băi, Mariane, nu ne cunoaștem de atâta timp?
Nu ți-am luat eu mașină electrică? Ce dom’le, suntem prieteni.
- Stai… Mariane, lasă… stai un pic… - Noi mergem singuri.
Mai am, mai am niște bani puși deoparte.
- Nu vrei să o rezolvăm? - Hai!
Ție tot timpul ți-a plăcut asta cu banii.
Vreau să-mi spui, frumoasă Zaraza
Cine te-a iubit
Ce-ar intra o țigară!
Dragoste!
Eduard!
Te rog eu, nu începe.
Vreau și eu o țigară. Mi-e poftă și mie de o țigară.
Am nevoie să fumez o țigară, să mă liniștesc.
Că-s puțin agitat. Dă-mi și mie o țigară, te rog frumos.
Vreau doar o țigară. Atât. Nu cer nimic mai mult.
O țigară am cerut.
Dă, mă, și mie o țigară, că vreau și eu.
Bă, dă-ne și nouă o țigară.
Mamă, ce-ar intra o țigară, bă!
- Dă, bă, o țigară! - Căca-m-aș în țigările voastre!
Vino să te…
Dă-mi, mă să te…
Ce-ai mă, bei pentru prima dată? Ce-ai de faci așa?
Băieți…
pregătiți-vă să plecăm.