Vakar savo namuose rastas nužudytas
keturias kadencijas Gotamo meru buvęs Donas Mičelas jaunesnysis...
... už negailestingą karą su narkotikais, kai su policija
sulaikė liūdnai pagarsėjusį mafijozą Salvatorę Maronį.
... Falkonės arešto orderis dėl įtarimų vykdant...
Jau antra garsaus asmens žmogžudystė per dvi naktis.
Šįkart žudikas paskelbė, kad tai jo darbas.
KARŠČIAUSIOS NAUJIENOS
Nutraukiam rinkimų nušvietimą dėl svarbių naujienų.
Gaunam nepatvirtintų pranešimų
apie eilę sprogimų palei miesto jūros sieną.
JŪROS SIENĄ SUDREBINO SPROGIMAI
Mes tiesiogiai
žiūrim, kaip Betmeno keršytojas ant Gotamo aikštės pastato
padeda gelbėti šimtus sužeistų aukų
po to, kai niokojantys sprogimai sugriovė miesto jūros sieną.
Mes atstatysim.
IŠRINKTOJI MERĖ REÁL
Bet ne vien savo miestą.
Visi kartu išmoksim vėl tikėti Gotamu.
Praėjo savaitė nuo tada, kai teroristas, žinomas kaip "Mįslius",
susprogdino Gotamo jūros sieną.
Augant žuvusiųjų skaičiui, Gotamo gyventojai
reikalauja atsakymų iš pareigūnų.
Turtingesni rajonai beveik nenukentėjo,
labiausiai nukentėjo skurdžiausi
Gotamo rajonai, ypač Kraun Pointas.
Plėšikavimas ir riaušės tapo norma.
Dėl neteisėtų narkotikų trūkumo
ir besiplečiančių gaujų karų miestas pasiekė kritinį tašką.
Mafijos boso Karmaino Falkonės nužudymas
prie naktinio klubo "Iceberg Lounge" komplikavo pastangas atkurti tvarką
ir sukūrė valdžios vakuumą Gotamo nusikaltėlių pasaulyje.
Sklando gandai, kad tėvo vietą užims Karmaino sūnus
Albertas Falkonė, nepaisant jo visiems žinomos kovos su alkoholiu.
ALBERTAS FALKONĖ...
Po šio vadeivos pasikeitimo saviškiai nerimauja dėl savo ateities
Falkonės organizacijoje
ir svarsto, kas nutiks liūdniausiai pagarsėjusiai Gotamo šeimai.
"ICEBERG"
GOTAMO KAZINO
Gražu. Labai gražu.
Matau, jautiesi kaip namie.
Labas. Albertai, tu atvažiavai.
Gerai. Man nereikės važiuoti pas tave.
Apie ką čia kalbi?
Šie brangakmeniai priklauso tau.
Tavo tėtis tą aiškiai pasakė.
Kai kurie vaikinai yra prakeikti maitėdos.
Todėl nutariau tau padaryti gerą darbą ir parodyti paramą...
tau užėmus naujas pareigas.
Sveikinu.
Tik norėčiau, kad tai būtų kitomis aplinkybėmis.
Karmainas...
Jis buvo...
Jis buvo didis žmogus.
Tau teks didelė atsakomybė.
Ne... Ne per didelė.
Turiu galvoj, suvaldoma atsakomybė.
Tu mane laikai kvailiu, godus šmiki?
- Mano tėvas negyvas jau savaitę. - Ei, Elai.
Tau viskas gerai?
Nes jei nori, lofte turim paslėptų narkotikų.
Aš čia ne dėl jų.
- Žinoma. Aš tik pasakiau. - Tu nesupranti.
Dabar visi žiūri į mane.
Aš ruošiu sandėrį ir...
Negaliu jų vartoti. Turiu mąstyti blaiviai.
Tu teisus, bose.
Neįsivaizdavau, kokį spaudimą jauti.
Bet tu - Albertas Falkonė.
Naujasis Gotamo vadeiva.
Turėtume tai atšvęsti.
Paklausyk.
Nevartoji "lašų"? Šaunuolis.
Bet alkoholis nesiskaito. Juk taip?
Gal galiu padėti su tuo nauju tavo sandėriu?
Žinai, kas man tavyje patinka labiausiai, Ozai?
Tu esi toks, koks esi, ir negalėtum pasikeisti, net jei stengtumeisi.
Ar ne dėl to su manim smagu?
Taip. Patikrink.
- Geras brangakmenis. - Geras?
Bet po kurio laiko apima smalsumas.
Turėtų būti dar kas nors. Naujas narkotikas.
Tai ką tu darysi? Pakeisi jo sudėtį?
Mes ne šiaip pridedam kečupo prie bulvyčių.
Kalbu apie žaidimo pakeitimą iš pagrindų.
Velnias. Žiūrėk, tu varvini seilę.
Gerai.
Tu turi merginą?
Toks išvaizdus vyras kaip tu?
Gaudyk.
Tik niekam neprasitark.
Vitis su tais vyrukais negali sužinoti, ką planuoju,
kol naujasis narkotikas nebus paruoštas.
Ačiū, bose. Tu...
labai dosnus.
Tėtis sakė, kad tu - geras kareivis. Ši tavo savybė jam patiko labiausiai.
Bet žinojo ir tai, kad tu - nešvarus kareivis, kad vagi iš jo pinigus.
Viskas gerai. Tu vogei protingai. Nevogei tiek, kad tėtis imtų prieštarauti.
Jis suprato, ką tokiam kaip tu reiškia gauti dalį pyrago.
Ir kaip dėl to jautiesi.
Ir tai buvo naudinga verslui.
Karmainas Falkonė puikiai mokėjo derinti pyragą ir botagą.
Matai, ką turiu?
Tavo tėčio žiedas. Jis gražus.
Jis ne visada buvo tėčio. Kadaise jis priklausė Salvatorei.
- Salvatorei Maroniui? - Jis Salo žiedą nešiojo kaip trofėjų.
Jis taip visiems pasakė "eikit velniop".
Šis žiedas reiškia valdžią.
Nori jį pasimatuoti?
Ne. Jis - tavo.
Taip.
Nežinau.
Manai, galėčiau būti toks geras kaip jis?
Pelnyti jo turėtą pagarbą?
Tavo tėvo?
Žinoma, bose.
Jei norėsi.
Bet valdžia būna skirtinga.
Kai buvau vaikas,
gyveno toks gangsteris, jis buvo seno kirpimo.
Reksas Kalabrisis.
Jis buvo didelis žmogus. Bent jau mano rajone.
Jis padėjo kitiems.
Jei tavo šeimoj kas nors susirgdavo, jis rasdavo gydytoją.
Pritrūko pinigų sumokėti už nuomą? Duodavo grynųjų.
Jis žinojo visų vardus.
Nežinau, kaip juos visus laikė galvoj, bet...
Jei tave pamatydavo gatvėj, į tave kreipdavosi, paklausdavo, kaip laikaisi.
Ir atrodė, kad klausia nuoširdžiai.
Kai man buvo 14 metų, jį ištiko širdies smūgis ir jis mirė.
Rankoj laikydamas cigarą.
Ir mano rajone jo garbei surengė paradą.
Sumautą paradą.
Paradas nebuvo prabangus, bet jis buvo gestas.
Žmonės taip parodė savo meilę ir tai, ką jis jiems reiškė.
Tu gali įsivaizduoti?
Kad tave šitaip prisimintų? Gerbtų?
Ką tai reiškia?
Tu nori, kad aš būčiau kaip kažkoks smulkus šiknius?
- Ne, aš ne tai... - Ir kam?
Ar taip tau būtų lengviau pasiimti tai, kas priklauso man?
O gal tai dėl to, ko nori tu?
Ne.
Po šimts, dėl to.
Tai tavo svajonė.
Ji tokia miela. Ir labai apgailėtina.
Nejau manai, kad žmonės tavo kvailo veido nuotrauką pakabintų ant platformos
ir žygiuotų gatve skanduodami tavo sumautą vardą?
"Osvaldas Kobas! Pamenat jį? Koks žmogus."
Koks mažas bjaurybė.
Velnias.
Nurimk. Aš susitvarkysiu.
- Greičiau. Suk raktą. - Ei!
Ei! Šunsnukiai!
Bėgam! Dingstam iš čia! Greičiau!
- Bėkit! - Velnias!
- Ne, palaukit. Gerai. - Šūdas!
- Bėk! - Aš sustojau. Nereikia.
- Gerai. - Nemėgink bėgti!
Atleiskit.
Atleiskit. Ne.
Nė iš vietos, bukas mažas šikniau. Bandei pavogti mano daiktus?
- Ei! - Užsičiaupk!
Nori dar kartą sušukti? Ar nori?
Prasidėjai ne su tuo žmogum ne tą naktį.
Prašau. Nereikia.
Nenušaukit manęs. Prašau.
- Nereikia. Prašau... - Viešpatie. Nurimk.
Ką čia turim?
Viktoras Agilaras.
Tavo asmens dokumentą pasiliksiu.
Eik. Ten.
Pirmiau galvą.
Sumauta koja. Prakeikimas.
Ei. Žiūrėk į mane. Kaip manai, ar toli nubėgtum?
Šitas atmata nepagarbiai su manim elgėsi.
- Ar elgsiesi su manim nepagarbiai? - Ne.
Nes dabar mes abu įsipainioję į šį reikalą.
Tai reiškia, kad aš tave valdau.
Žiūrėk, ką per tave padariau.
Darysi viską, ką liepsiu.
Antraip nužudysiu tave ir visus tau brangius žmones.
- Supratai? - Taip.
Gražu. Jaučiuosi geriau. O tu jautiesi geriau?
Taip.
Gerai.
Tu taip norėjai mano mašinos, dabar leidžiu ją vairuoti.
Lipk.
Čia pasuk į kairę.
Gerai.
Sumautas pusgalvis.
Štai.
18 DIENA, PIRMADIENIS, ATEINA KROVINYS
Pažiūrėk į save dabar, šūdo gabale.
Ar man?...
Ką apie jį manai?
Tai oro gaiviklis.
"Aqua Paradise."
Užuodi? Maloniai kvepia.
Maloniai. Taip.
Taip, maloniai.
Bokšto prospektas 194.
GOTAMO VAIRUOTOJO PAŽYMĖJIMAS
Senas daugiabutis 6-toj gatvėj.
Ir aš iš Istsaido.
Bet ne iš Kraun Pointo. Gyvenau kiek toliau nuo uosto.
Ar esi buvęs toj krautuvėj ant kampo?
Prie savitarnos skalbyklos "Coin-O-Matic".
"Buddy's"?
Taip, "Buddy's".
Ten dar prekiauja tais slašais?
Man rodos, prekiauja.
Aš su broliais vasarą ten eidavau kiekvieną dieną.
Mes maišydavom skonius "Savižudžių" slašui.
Ar esi maišęs skonius?
Daug praleidai.
Bet norėčiau.
Ateity.
Čia pasuk į kairę.
- Labas, tėveli. Nori su mumis pasismagint? - Graži mašina.
Ar galėtum mane pavežioti?
O kaip dėl palaikų? Ar gatvėj juos palikti saugu?
O ką? Tavo draugai nori juos pavogti?
Būk geras, vaiki. Užsičiaupk, po galais. Gerai atrodot.
- Merginos. - Labas, Ozai.
- Kas jis? - Smagu jus matyti.
Šviežutėlis. Tau patinka, ką matai, saldainiuk?
- Labas. - Ozai.
Mielasis. Ar viskas gerai?
Taip.
Kas tavo draugas?
Tu viena?
Nemėginu kišti nosies į tavo reikalus,
bet man reikia alibi.
Idealiu atveju visai nakčiai.
Panašu, kad mudu smaginomės.
Aš rimtai, Ieva. Ar galėsi man padėti?
- Bet kada po 22 val. Bet ne anksčiau. - Gerai.
Man tinka.
Ačiū, lėlyte. Aš tau paskambinsiu.
Tu alkanas? Aš alkanas. Eime.
Kvaila naktis.
Prašiau daugiau marinuotų agurkų. Įdėjo du.
Išeina, norma yra vienas agurkas?
Visiškai jokios logikos.
Gal norit mano?
Ar noriu tavo marinuoto agurko?
Kurį lietė tavo purvina burna? Ne, vaiki. Nenoriu. Viešpatie.
Velnias. Tu tik pažiūrėk.
O jei su draugais ateitumėt čia, užuot vogę iš manęs?
Būtumėt išvengę daug nemalonumų.
O ką planavot? Parduot mašiną į sąvartyną už kelis papildomus dolerius?
Vaiki, tu piniginėj turi dolerį. Tu negali sau leisti mąstyti taip siaurai.
Be jokių ambicijų.
Užgesink laužą. Mes prarandam laiką.
Užteks. Gerai bus čia.
Kai suskaičiuosiu iki trijų.
O žinai, tiesiog keliam jį.
Paeik ten.
Tau už nugaros gražus saulėtekis. Pažiūrėk į jį.
Eik.
Prašau to nedaryti. Ne.
Ei, palaukit.
Ne.
Ei! Liaukitės!
Ar esi tokį rūkęs?
Štai.
Tai Albertas Falkonė.
Jis yra... buvo naujasis Falkonių gaujos vadeiva.
Taip. Protingiausia būtų tave nušauti
ir įkišti į bagažinę kartu su juo.
Ne. Nebūtina...
Vikai, tai faktas. Taip yra.
Ne. Palaukit. Jūs negalit manęs nušauti.
Galėčiau jums padėti.
Padarysiu, ko jums reikės.
- Galiu jums padėti. - Kam man tavęs gali reikėti?
Aš turiu ambicijų.
Ir nesu niekam tikęs.
Nesu. Aš galiu jums padėti su viskuo.
Ko jums reikės. Kad ir kas tai būtų.
Tiesiog...
Man reikia galimybės.
- Man reikia galimybės! - Gerai, nurimk.
Gal ir praverstų tave laikyti šalia. Kol kas.
Pažiūrėsim, ar tu toks, kokiu prisistatei.
Jei bent kartą nesielgsi kaip dera, išdarinėsiu tave kaip žuvį.
- Supratai? - Taip.
- Ar supratai? - Taip.
Gerai.
O dabar užsičiaupk.
Aš noriu pasigrožėti saulėtekiu.
Turim nedaug laiko.
Netrukus turiu būti darbe. Tarsi nieko nebūtų nutikę.
Čia yra kriauklė. Gali nusiprausti.
Jei ką nors paliesi, aš žinosiu.
Tu tik pažiūrėk.
Ką padarė tas pamišėlis.
Nikai, ateik. Paimk rašiklį ir vieną voką.
Kas nutiko?
Nuvežk šį voką tarybos nariui Heidžiui.
Jis - didelis Belos Real gerbėjas.
Taip.
Mėgsta girtis esą yra gerietis,
bet smarkiai įsiskolino Karmainui.
Visi turim silpnybių.
BŪKIM DRAUGAI
Gerai.
Pasirūpink, kad žinotų, jog laiškas nuo manęs. Eime, vaiki.
Labas, daktare. Kaip sekasi?
Atgavom apie 30 proc. produkto.
Bet yra jo užkrėtimo pavojus.
Didžioji dalis "lašų" išžvejota iš kanalizacijos.
Bet narkomanai dėl to nenustos jų pirkti.
- Taip. Gerai. - Duokim žmonėms tai, ko jie nori.
- Neškit jį vidun. - Kas čia per velnias?
- Maiki, kas nutiko? - Mane užpuolė Odesos gauja.
Arba Bernli Tauno. Nežinau. Tai nutiko greitai.
Bet jie turi visą slėptuvę.
- Kas per velnias? Šunsnukis. - Taip.
Dabar visi šikniai gatvėj tikrins saugumą.
- Beprotybė. - Osvaldai. Ozai.
- Ko? - Šeima.
- Nori su tavim pakalbėti. - Gerai.
- Neškit jį iš čia. - Gerai. Pakelkit jį.
- Nagi. - Jam viskas bus gerai. Eime.
Nagi.
Klausau.
Tai ką reiškia, kai tave iškviečia?
Tai gali reikšti bet ką.
O jūs manot, kad jie žino?
Viešpatie, vaiki. Ar aš dabar laikau krištolinį rutulį?
Visa tai - tik tuščios kalbos.
Devynis kartus iš 10 vadeivos nori susitikti, kad pasijustų svarbūs.
Todėl elgiuosi kaip smulki žuvis.
Jie dėl to jaučiasi geriau, o aš galiu grįžti prie darbo.
Mums reikia čia išsukti.
BRISTOLIO MIESTELIS
Po perkūnais.
Klausyk, jei aš neišeisiu...
Ne, man nieko nenutiks. Ir tau nieko nenutiks. Viskas bus gerai.
Juokauju, vaiki. Lik mašinoj.
Tuo pačiu paieškok savo humoro jausmo. Jis turėtų būti kažkur čia.
Vaikinai.
Džoni. Milošai.
Sėskis.
Labai jau oficiali mano priėmimo ceremonija.
Nors nesiskundžiu.
Mes turim ką atšvęsti ar ką?
Nusprendėm uždaryti gamyklą.
Visą veiklą perkelsim į Robinsvilį.
Palauk.
Apie ką tu?
Robinsvilyje gerokai mažiau spaudimo.
Taip, ir gerokai mažiau verslo.
Ar žinot, kiek pinigų uždirba maniškiai?
Tai mano verslas. Negalit jo imti ir uždaryti.
Ne. Tai mūsų verslas.
Dirba mūsų žmonės. Tu dirbi Šeimai. Tu tai pamiršai?
Ozai, mes stiprinam savo padėtį.
Beveik visos prekės per potvynį buvo sugadintos.
Netiesa. Atgavom 70 proc. produkto.
Tai nesvarbu. Policija suka ratus. Mums ant nugaros taikinys.
- Gaujos braunasi... - Nes užuodžia kraują.
- Jūs norit sprukti? - Viešpatie.
Jei neginsim to, kas mūsų, atrodysim silpni.
- Ne tau spręsti. - Tu Maroniams
ar dar blogesniems įteiki karalystės raktus.
- Nejau to nesupranti, Džoni? - Mums mažiausiai reikia gaujų karo!
Milošas tave čia pakvietė iš mandagumo,
nes jis mandagus žmogus. O aš - ne.
Tu darysi, ką tau liepsim.
Tu gali išeiti.
Palaukit.
O jei man išeitų tai ištaisyti?
Juk galiausiai viską lemia pinigai.
Gal sutariam ne dėl visų smulkmenų.
Galbūt jums nepatinku. Viskas gerai. Kad patikčiau, reikia specifinio skonio.
Bet aš jums uždirbu pinigus. Ir nugirdau, kad atgabenamas krovinys.
Nenoriu per daug girtis, bet jis didelis.
Jis net gali iš pagrindų pakeisti narkotikų verslą.
- Koks krovinys? - Detalių atskleisti dar negaliu.
Bet jis visiškai naujas.
Leis mums prekiauti ne vien "lašais".
O jums tereikės patogiai įsitaisyti ir skinti pergalės vaisius.
Aš viską prižiūrėsiu.
Pasitelksiu keletą Šeimos narių. Vadovausiu iš gamyklos.
Jūs tam pritariat ar?...
Sofija, prašau prisijungti.
Nenorėjau jūsų pertraukti.
- Ozai, ar pameni Karmaino dukrą? - Taip.
Sofija, maniau, kad tu dar...
- Arkhame? - Taip.
Aš nebe ten.
Mane išgydė.
Ar jo klausei apie mano brolį?
- Juk susitarėm... - Ar gavai žinių iš Alberto?
- Sofija, nepradėk. - Iš Elo?
Jis vakar išvažiavo į miestą, atsisakė apsauginių ir negrįžo namo.
Sofija, užteks.
Geriau jums nebetrukdysiu.
Leisiu jums...
Ar galėsim tai aptarti dar kartą?
Uždaryk gamyklą.
Tu turi dvi paras.
Gerai, uždarysiu. Padarysiu viską, kas padės Šeimai.
Buvo smagu pasimatyti.
Sumauti šikniai.
Ozai.
Porai žodžių.
Tu man taip ir neatsakei.
Ar matei Albertą?
Ak, taip. Ne, nemačiau.
Dabar jis - bosas, todėl yra užsiėmęs.
Neabejoju, kad jam viskas gerai.
Jie sakė tą patį.
Milošas su Džoniu? Jie žino.
Na...
Man jau reikia važiuoti.
Ši mašina - tavo?
Ši? Taip.
Violetinė.
- Labai subtili spalva. - Formaliai tai tamsiai violetinė spalva.
Odinės sėdynės įeina į komplektą.
Tu tikrai prasimušei gyvenime. Juk taip?
O čia kas nutiko?
Vaikigaliai prieš kelias dienas mėgino pavogti ratlankius.
Į juos nepataikiau, bet žinią jie suprato.
Mudviem jau seniai reikėjo pasikalbėti.
Nuvažiuokim užvalgyti.
- Dabar? - Dabar.
Žinau vieną restoraną.
Dar vieną kokteilį "Dirty Martini". Su 3 alyvuogėm. Tu gersi dar vieną?
- Atneškit du. - Tuojau.
Mano skoniui čia tvankoka.
Tėtis čia vesdavosi mudu su Albertu, kai buvom vaikai.
Jis mums mokėjo, kad nesiremtume alkūnėmis į stalą.
Kas dabar tau trukdo remtis?
Na štai.
Manai, jie svarsto, ar tai mano darbas?
Aš svarstyčiau.
Žudikas psichopatas bastosi laisvas? Valgo salotas?
Kaip mane pavadino "Gazette"?
"Korike"?
Sargybiniai man liepė skaityt visus straipsnius ir peržiūrėt visas istorijas.
Gaila, kad nebuvau paklusni duktė.
Tu nerviniesi, Ozai?
Ar nervinuosi?
Nenorėčiau, kad būdamas su manim nervintumeisi.
Nes nepaisant to, ką galvoji, aš tavęs nekaltinu.
Jei nebūtum ėjęs pas mano tėvą...
Jis tau nepaliko iš ko rinktis.
Taip, bet galėjau padaryti ką nors...
Nepradėkim. Tėvelis negyvas.
O mes esam...
nesuvaldomi.
Albertas man vakar sakė, kad važiuos į tavo klubą
ir užkils į mano tėvo loftą.
Siūliausi važiuoti kartu, bet jis mane labai saugo.
Nenorėjo, kad išeičiau iš namo.
Visa tai dėl jo sukurpto plano. Tas planas buvo mudviejų paslaptis.
O šiandien
išgirdau, kaip tu kalbi apie narkotikų verslo pakeitimą iš pagrindų.
Ir man tai nepatinka.
Iš kur žinai apie jo planą?
Ir kodėl jį pateikei kaip savo?
Šitoks poelgis yra toks įžūlus...
kad reikia būti stebinančiai kvailu
arba įsitikinusiam, kad jis negrįš pareikalauti teisių į savo planą.
Todėl paklausiu dar kartą.
Ar žinai, kur mano brolis?
Klausyk, Sofija.
Aš šiknius.
Tačiau tu čia staigmena.
Nesupratau.
Elas man nesakė, kad tu grįžai.
Ar kad tu žinai apie mūsų planą.
Taip. Jis mus abu laiko nežinioje, tik nežinau, kodėl.
Bet tu teisi. Albertas manim pasitikėjo. O mano kvailas liežuvis...
Aš susimoviau.
Galbūt jis užtars už mane žodelį?
Nenoriu to užkrauti tau, bet...
Jis labai džiaugėsi savo planu,
todėl pamaniau, kad nėra pagrindo jo neįgyvendinti
dėl to, kad jis vėl ūžia.
Krovinį atplukdys po kelių dienų. Juk taip?
Kaip suprasti "ūžia"?
Elas - narkomanas, širdele.
Jis turi polinkį į "lašus".
Į alkoholį. Ir į lošimus.
Neabejoju, kad ir į seksą.
Todėl taip. Be to, jis prapuola ne pirmą kartą.
Bet visada atsiranda.
Klausyk,
jeigu jis buvo mano klube, aš tą žinočiau.
Vakar savo liūdesį skandinau alkoholyje su savo drauge Ieva.
Jei tau nuo to bus geriau, nuvažiuokim ten dabar pat.
Išnaršysim klubą.
Abejoju, ar ką nors rasim, bet pamėginti verta.
Kad tik tu nusiramintum.
Ne, Ozai. Tu teisus.
Aš tikriausiai tik kraustausi iš proto.
Likim čia ir pasimėgaukim maistu.
Man tikrai praverstų sočiai pavalgyti.
Jis atsiras, Sofija.
Nė kiek dėl to neabejoju.
Ačiū už pietus. Kitais vaišinsiu aš.
Žinai, Ozai, žmonės tave nuvertina. O aš nenuvertinu.
Visad žinojau, kad tu gali daugiau.
Kur važiuosim?
Ar... Ar turim nemalonumų?
Nuskenuokit kodą ir pamatykit tikrąjį Gotamo veidą.
- Nuskenuokit kodą. - Dink iš čia.
Irvin Grouv stotelė.
Ji jūsų?
Lipk.
Aš čia nieko nebuvau atsivežęs.
- Jei kam nors prasitarsi... - Išdarinėsi mane kaip žuvį.
Taip, kol nukraujuosi ir mirsi.
Ir elkis kaip pridera.
Įeik.
- Stovėk čia. - Gerai.
Ką tu čia veiki?
Kaip tai "ką čia veikiu"?
Užsukau aplankyti tavęs. Princese.
Patraukliai atrodai.
- Ačiū. - Leisk jį ištiesinti.
- Užsimerk. - Jį reikia ištiesinti.
- Kai ką tau turiu. Ateik. - Ką tu padarei?
Pasakysiu, kada atsimerkti.
- Kas? Ką padarei? - Tikrai neatspėsi...
Užsegu. Neatsimerk.
- Aš užsimerkusi. - Gerai.
Dabar atsimerk.
Osvaldai, jis pernelyg gražus.
- Ne, jis... - Ne.
Idealu. Jis tau tinka, mama.
- Ačiū, sūnau. - Nėra už ką.
Beprotiška. Palauk. O tu turėjai šiandien užsukti?
- Juk šiandien ne sekmadienis... - Taip...
Ne. Mama, tai ypatinga proga.
Kuriam laikui išvažiuosim iš miesto.
Truputį paatostogausim.
Atostogausim? Kur keliausim? Žinai, kad nekenčiu skraidyti.
Žinau. Mes važiuosim.
Važiuosim?
Kas vairuos? Tu?
- Mama! - Ką?
Kodėl jos vonioj? Tavo piliulės sušlapo.
Ne, aš jas vartoju kasryt per pusryčius.
Vonia pilna vandens.
Berniukai žaidė vonioj. Nenorėjo iš jos lipti.
Kas?
Nieko. Siūlau tavo vaistus išgerti dabar.
- Dėl šventos ramybės. - Gerai.
Aš juos išgėriau.
Piliulės yra prie kriauk...
Osvaldai!
Pas mus kažkoks žmogus. Dink iš mano namo.
- Sveiki, aš... - Kas jis toks?
- Aš nenorėjau... - Kas tu per vienas? Kas?
- Velnias. Mama, atleisk. Tai Vikas. - Ką? Nešdinkis.
Jis padės tavim rūpintis.
Jei man reikės sutvarkyti kelis reikalus, kol būsim išvažiavę.
- Vikas. - Taip.
Jis ką, slaugytojas?
- Iš dalies. - Ne, ne slaugytojas.
Jis turi slaugytojo savybių.
Paaiškinsiu mašinoj. Gerai?
Gerai.
Mama, tavo vanduo.
Išgerk šias dvi piliules, o tada turėsim važiuoti. Gerai?
Štai. Gerai?
Gal pirmiau pasakysi, ką padariau, kad tu manęs nebegerbi?
- Apie ką tu? - Mėginai mane papirkti vėriniu.
Skiedei apie kažkokią skubią ypatingą progą.
- Mama. - Ar savo sūnus auginau, kad man meluotų?
- Ar taip? - Ne.
Tada klok, ką padarei. Ką tu padarei?
Nagi. Ką padarei?
Aš...
Ką tu padarei?
Nušoviau...
Albertą Falkonę.
Jis negyvas.
Tau čia nesaugu. Supranti?
Sofiją Falkonę išleido iš Arkhamo. Ji žino.
O jei dar nežino, sužinos.
Už ką jį nušovei?
Viešpatie, mama. Nesiruošiu dabar aiškinti.
Na, gerai.
Jis iš manęs šaipėsi.
Aišku?
- Ar dabar galim važiuoti? - Jis iš tavęs šaipėsi?
Pasielgiau impulsyviai ir kvailai. Ar tą nori išgirsti?
Stengiuosi tavim pasirūpinti.
- Liaukis. - Negaliu rizikuot.
Be tavęs nieko neturiu.
- Jei man kas nors nutiktų... - Baik kalbėti.
Tu girdi savo žodžius?
- Taip. - Supranti, kokie jie silpni?
Kalbi kaip šiaudadvasis berniukas.
Žiūrėk į mane.
Osvaldai, tu - silpnas šiaudadvasis berniukas?
Ne.
Teisingai.
Nes tu - mano.
Tu - mano didelis stiprus jautukas. Niekad to nepamiršk.
Eikš.
Nejau nesupranti?
Tavo poelgis buvo ne impulsyvus, o instinktyvus.
Tu tą šlykštų narkomaną nušovei, nes norėjai nušauti.
Staiga ir netikėtai.
Ir tau visai nedaug trūksta,
kol turėsi viską, ko norėjai ir ko nusipelnei.
Tu nori bėgti? Nori slėptis? Ne.
Šis miestas skirtas tau, brangusis.
Ką darysi, kad jį gautum?
Po šimts, kokia mergina.
Kas toks tas Meimas?
Tai nesvarbu, vaiki.
Tas ir yra.
Ji tik atpirkimo ožys.
Lengva nebus, bet tavo vaidmuo čia yra svarbiausias.
Tad nesakyk, kad įstengsi, jei neįstengsi.
Nežinau, Ozai. Nežinau, ar aš...
Aš tokio dalyko nesu daręs.
Na...
Klausyk, Vikai.
Daugiabutis, kuriame gyveni.
Žinau, kad jo nebėra.
Šeštoj gatvėj neliko nė vieno namo.
Nežinau, ar tame daugiabutyje buvo tavo artimų ar draugų...
Bet tu išgyvenai.
Tu dabar stovi čia.
Aš išgyvenau tą patį, ką tu.
Girdėjai, ką kalbėjo mano mama.
Dabar...
Dabar viena tų akimirkų, kai tu turi savęs paklausti:
"Kokio gyvenimo noriu?"
Nori leisti dienas mąstydamas siaurai, vogdamas ratlankius ir vos išgyvendamas?
Ar nori daugiau?
Matei, kaip gyvena Falkonės.
Ar įsivaizduoji save taip gyvenantį? Didžiuliame name.
Su tarnaitėmis ir liokajais.
Falkonės nė nesupranta, ką turi, nes visą laiką tai turėjo.
Niekad nebuvo alkani. Jie gimė sotūs.
Bet ne mes.
Pasaulis buvo sukurtas ne tokiems kaip mes.
Todėl turim imti viską, ką laikom savo.
Nes mums to niekas neduos. Ne be kovos.
Galėjau tave nušauti.
Galėjau tave pribaigti, bet to nepadariau.
Nes tau reikia tokio kaip aš, Vikai.
Tačiau turiu žinoti.
Be skiedalų.
Ar galiu tikėtis, kad tu tai padarysi?
Taip. Man pavyks.
Man pavyks.
Žinau, kad pavyks.
Manai, samdau bet kokį pusgalvį iš gatvės? Ne.
Gerai. Eik.
Eik iš čia. Laikyk mobilųjį įjungtą.
LANKYTOJAS
Salai.
Šis stalas - ne mano.
Klausyk, Salai, atėjau viską ištaisyti.
Su Falkonėmis baigta.
Noriu savo paslaugas pasiūlyti tau ir tavo šeimai.
Mane tai stebina, Ozai. Tikrai.
Nes man atrodė, kad tau patinka valgyti iš Falkonės užpakalio.
Tu nori į mane svaidyti akmenis.
Gerai.
Bet iš ten kur sėdžiu aš ir kur sėdi tu,
kažin ar tu gali manęs neišklausyti.
Falkonės gaujos vadeivos
yra būrelis senukų, kurie... su visa pagarba...
kurie pamiršo, ką reiškia susipurvinti rankas.
Tam jie samdo tokius kaip aš.
Tai reiškia, kad aš žinau, kas dedasi gatvėse.
Kalbu apie "lašus", prekeivius, gamintojus. Apie viską.
Per artimiausias porą dienų Falkonės padarys didelę kvailystę.
Jie uždarys didžiausią "lašų" gamyklą...
Kalbu apie milijonus dolerių.
Ir gamybą perkels į Gotamo užkampį.
Tai reiškia, kad bus galima perimti didelę jų verslo dalį.
Spėk, kas vadovauja perkėlimui.
Galiu tau duoti viską, ko tau reikės,
kad tavo žmonės užpultų ir pavogtų visą įrangą.
Aš apsimesiu auka.
Pelną pasidalysim per pusę.
Kai tu pasakoji, tai atrodo labai paprasta.
Bet visą sunkų darbą darys mano žmonės.
Taip, keršyti nėra lengva.
Nagi, Salai.
Nejau tau jos netrūksta?
Pagarbos.
Juk Karmainas ją iš tavęs pavogė.
Jis buvo purvina žiurkė.
Jis mus abu apkvailino.
Ir to nepakeisi.
Bet jis negyvas.
O aš dabar čia. Ir siūlau tau viso gyvenimo galimybę.
Šis pirmas darbas - tik pradžia.
Žinau gerokai daugiau, nei žmonės mano.
Aš vaidinsiu dvigubą agentą.
Mudu galėsim sugriauti jų imperiją iš vidaus.
Ko tu sieki iš tikrųjų, Ozai?
Ką tik pasakiau. Kaip suprasti?
Žinau, koks tu žmogus.
Nedirbu su tais, kas parduoda savo ištikimybę.
Manai, pamiršau visus tuos kartus, kai įgijai mūsų pasitikėjimą,
o paskui apsisukai ir mus apgavai? Manei, aš tai pamiršau?
Tavo panosėj įvyksta stambus policijos reidas ieškant narkotikų,
o tu su juo niekaip nesusijęs?
Dink iš čia.
Klausyk, matau, kad tu nusiminei.
Pasitikėjimui reikia laiko.
Bet aš neskiedžiu.
Tie, kas valdo "lašus", valdo gatves. Tu žinai, kad tai tiesa.
Siūlau štai ką. Užsuksiu po poros dienų...
Nebenoriu matyti tavo savim patenkinto veido.
Ir mes ką nors sugalvosim.
Buvo smagu pasimatyti. Gerai atrodai.
- Eik velniop. - Pagalvok apie tai, Salai.
Vos nepamiršau.
Jis, regis, tavo.
Iš kur jį gavai?
Iš Karmaino. Nešiojo jį kaip savo.
Iš Falkonių.
Jie daug metų puikavosi tuo, ką tau padarė.
Tik iš kur šis žiedas pas tave?
Gal aš kietesnis, nei manai.
Sveiki. Čia Viktoras.
- Palikit pranešimą. - Velnias.
- Ką išsiaiškinot? - Nieko nėra namuose.
Šūdas.
Važiuokit.
Varom.
Važiuojam!
Atsiliepk, Vikai.
- Šūdas. - Sveiki. Čia Viktoras.
- Šūdas. - Palikit pranešimą.
Po šimts, Vikai!
Velnias!
VEIKLOS PO NELAIMIŲ ATKŪRIMO CENTRAS
Eime.
Eikit. Eime!
Lipk lauk!
Ateik čia!
Sumautas...
GOTAMO VALSTYBINĖS MOKYKLOS
Velnias!
Tas jausmas siaubingas. Juk taip?
Kai nebėra už ko slėptis.
Arkhamo sargybiniai mus nurengdavo kiekvieną rytą.
Tai žemino.
Kai mus paversdavo daiktais.
Bet po kurio laiko pradėjau galvoti: "O koks skirtumas?"
Vis vien nieko neliko.
O mano brolis...
Brolis mane lankė kiekvieną savaitę.
Ir kiekvieną savaitę sakė, kad šis tas dar likę
ir kad man padės kovoti, jog tai išlaikyčiau.
Man įdomu, kokią mane matai, Ozai.
Ar aš tau daugiau nei daiktas, su kuriuo galima žaisti?
Bet buvai teisus dėl klubo ir dėl lofto.
Ten viskas buvo švaru.
O lauke...
Na...
Neigiama tamsiai violetinės mašinos pusė ta, kad ją sunku pamiršti.
Kaip ir tave, gatvėj šaudantį į vaikigalius.
O šitas...
sako, kad viskas nutiko...
tą naktį, kai dingo Albertas.
Nežinau.
O tu ką pasakysi?
Manai, aš pažįstu šį vaikį?
Aš jo nepažįstu.
Tu negali tikėti kažkokio paauglio žodžiais.
Vadinasi, sakai, kad meluoja jis?
- Taip! - Ne tu?
Taip, po šimts!
- Gerai. - Ne, palaukit.
Juk to norėjai.
Taip? Kad mano reputacija mane lenktų?
Tau puikiai išeina išsisukti iš keblių padėčių.
Net kito žmogaus gyvybės kaina.
Ypač kito žmogaus gyvybės kaina. Juk taip?
Kokį velnią darai? Ką darai?
Mano tėvo nebėra...
ir jis tau neatsilygins...
prabangiais kostiumais...
- kvailomis mašinomis... - Sofija.
... ir klubu, kurį tau leidžia manyti esant tavo.
Sofija...
Dabar esam tik mudu.
Tad noriu, kad pagalvotum. Kad gerai pagalvotum.
Ar aš išprotėjusi?
Viskas tik mano galvoj?
Pasakyk.
Pasakyk, kad aš pernelyg jausminga,
kad mano pernelyg laki vaizduotė
ir kad neturėčiau visko priimti taip asmeniškai.
Bet pirmiau...
pasakyk man, kad jis gyvas.
Panele Falkone, toliau neikit.
Kas čia per velnias?
ATPILDAS
Velnias.
SLAŠAI
Šiandien gerai pasirodei, vaiki.
Ačiū.
Todėl turiu paklausti.
Kas atsitiko?
Mudu parengėm planą. Tu viską žinojai.
Juk susitarėm?
Vien galva būtų poetiškiausia.
- Su mažyliu pirštu ir vyšnia ant jo. - Taip.
Bet bagažinėj buvo visas kūnas su nupjautu mažyliu pirštu.
Tai atrodė... menka.
Taip, tiesa. Ne, aš... Klausykit...
aš norėjau. Ir maniau, kad įstengsiu.
Bet kai jau susiruošiau, pagalvojau:
"Pradėti nuo priekio, o paskui pjauti trachėją?"
Kai priėjau prie gerklės, ėmiau galvoti: "Gal pjauti nuo sprando?"
Paskui įsivaizdavau stuburą ir...
Aišku. Žinai ką? Viskas gerai.
Tu dar turi kur tobulėti.
Taip. Sofija bent jau gavo žinią.
Salas kalėjime dabar vaikšto su tuo žiedu,
tad Maroniams teks prisiimti kaltę už jo nužudymą.
Tai svarbiausia.
Palaukit. Tai Salas nežino?
Maniau, kad viskas, ką mes...
Viešpatie, Vikai. Nurimk.
Tiesiog įtraukėm Maronius į žaidimą.
Jei Salui tai nepatinka, tegu eina šikt.
Man jo nereikia. Man nė vieno jų nereikia.
Nuo šiol rizikos nebevengsim.
"Lašai" yra pasenusi naujiena.
Aš gausiu tai, kas tame krovinyje.
Valdysiu šį sumautą miestą.
Noriu, kad ir tu įsitrauktum.
Tikrai?
Taip. Tu nusipelnei įsitraukti.
Didžiąja dalimi nusipelnei.
O tokie kaip mes turi laikytis drauge.
Šitaip juk skaniau? Kai sumaišai skonius.
Taip, skanu.
Ne šiaip skanu, o skaniau. Skaniausia, po šimts.
Vertė: Rolandas Škarubskis