Francis.
Vem, da boli. Ampak poskusite se spomniti.
Vrnite se v tisti čas.
Vrnite se.
Fran, jaz sem.
Fran? Jaz sem.
Daj, punči. Odpri.
Sploh kaj spiš?
Bila sta pridna fanta.
Mogoče bi ti koristilo, če bi šla ven.
Skrbi me zate, Fran.
Dovoli, da plačam pogreb. Da se lepo poslovimo od Jacka in Bennyja.
Lahko govorim z očetom Vincentom. - Zakaj?
Da mi bodo tiščali robčke pod nos in govorili, da je bila božja volja?
Ne potrebujem javnega cirkusa, da bi žalovala.
Oz zadnje čase velikokrat pride v trgovino.
Pravi, da ne govoriš z njim. Da ga redko pogledaš v oči.
Oswald je od nekdaj prekleto zahteven.
Sprijaznila sem se. Da je drugačen.
Ampak po tem, kar je storil, ne morem...
Kar je storil?
Fran?
Našla sem jo v njegovem žepu.
Ne... - Bil je z njima, Rex.
Lagal mi je.
Ko je prišel domov, je hlinil žalost, kot da je žrtev.
Ampak vedel je, da se moja otročiča utapljata v predorih, in molčal.
Imel je priložnost, da bi kaj rekel, naredil, karkoli, da bi to preprečil.
Otrok je. - Zaklenil ju je noter.
Policaji so mi povedali, da so morali na silo odpreti vrata, da so ju našli.
Če bi vedela, če bi on... Lahko bi ju rešila. Zdaj bi bila z mano.
Ampak Oswald tega ni hotel. Ne. Hotel je to. Mene čisto zase.
V hiši imam hudiča, Rex.
Kaj naj naredim?
To lahko rešiš na nekaj načinov.
Če je Oz res to, kar praviš...
No, taki fantje so lahko koristni.
Ogromno lahko dosežejo. Zlasti v mojem poslu. Če jih obvladuješ.
Fantje, ki pridejo k meni, večinoma hočejo zaslužiti.
To je v redu, ampak pohlep ne kupi zvestobe.
Če hočem zvestobo, pripeljem fante, ki iščejo očeta.
V takih je praznina, ki jo hočejo zapolniti. Zame naredijo vse.
Oswald ne potrebuje očeta.
Tebe ima.
Predan ti je. To lahko izkoristiš.
To podžigaj, sprejmi, poudarjaj.
Mogoče bo izjemen.
Ali pa ne. Ne vem.
Tvegati moraš, pa boš videla.
Hočeš, da zamižim in ignoriram, kaj je naredil?
Kakšna mama bi bila, če...
Ne morem.
Potem bi se morda morala posloviti od njega.
Posloviti? Misliš...
Bi mi bil pripravljen pomagati?
Mama, večerjo sem ti prinesel.
Budna si.
Obleci se, ven greva.
Daj, obleko.
Mama, poglej, kdo je tu.
Ja, srček.
Rex te bo potem odpeljal domov.
Res? - Res.
Vem, da sem bila zadnje čase odtujena, zato bi rada, da je ta večer poseben.
Vem, da ju pogrešaš.
Jaz ju tudi.
Ne, počakaj. - Vse je v redu.
Francis. - Kaj...
Poskusite ostati v trenutku.
Z Oswaldom ste, svojim sinom.
Odpeljali ste ga v džezovski klub Monroe's.
Nadaljujte.
Ja... Sem.
Tako je.
Mama?
Mama. Skrbel bom zate.
To veš, ne?
Trdo si garala za nas tri.
Zdaj bo lažje. Poiskal bom službo.
In kup idej imam, kako lahko še postrani zaslužim.
Govoriš kot tvoj oče. - Ni res.
Jaz resno mislim, kar pravim.
Kaj bi rada?
Povej, pa ti bom priskrbel. - Kaj bi rada?
Vse si že pretuhtal, kaj?
Poglej ga. Jajca so se ti komaj spustila, pa bi skrbel zame?
Seveda bom.
Zate bom naredil vse.
Mama, vidim te, kot te drugi ne.
Vidim, kako se smehljaš,
ko hočeš, da drugi mislijo, da ti je nekaj všeč, čeprav ti ni.
Vidim, da več kadiš, ko razmišljaš, in več piješ, ko si žalostna.
Vidim, kako garaš, kako pametna si.
In kako si želiš, da bi ljudje, ki nekaj pomenijo, to opazili.
Ali da taki ljudje ne bi bili pomembni.
Nihče drug ne verjame vate tako kot jaz.
Nihče drug ti ne bo dal, kar si zaslužiš.
Odpeljal te bom iz Eastsida. V zelo lepo stanovanje.
Boljše od tega zdaj. - Ni težko najti boljšega.
Potem pa v najboljše. V zgornjem nadstropju, kot si želiš.
Z razgledom na vse mesto.
Kupil ti bom drage obleke in nakit. Lepe stvari.
Ko te bodo videli na ulici, bodo rekli: "Pomembna je."
Ni mi treba verjeti.
Dokazal ti bom. Vsak dan.
Samo...
Samo ne obupaj nad mano.
Pridi, mama.
Pleši z mano.
PINGVIN
Tukaj levo. Levo.
Daj, daj.
Kaj je to?
Ljubi bog.
Mater. Oz.
Mogoče je ranjen. Dol moramo. - Oz je verjetno mrtev.
Mrgolelo bo policajev. - Tega ne veste. Moramo preveriti.
Tvoj prijatelj nas je postavil v nevaren položaj.
Pojdimo. - Počakajte. Kar šli boste?
Prišli smo zaradi izdelka, ne zaradi Pingvina.
Sami strahopetci.
Kaj si rekel? - Kakšne vrednote sploh imate?
Boste dovolili, da bodo Maronijevi in Gigantejevi delali, kar hočejo?
To je moja soseska. Poglejte jo!
Ves svet z nami dela, kot da smo ničvredni.
Kot da smo nule. Zdaj boste pobegnili? Oslarija.
Pazi na jezik. Zavedaj se svojega položaja,
sicer boš ujel kroglo.
Potem boš res ničvreden. - Pojdimo.
Umaknite se, da...
Nazaj. - Vrnite se domov.
Kam domov? - Nazaj. Ni varno.
Ne smete tja. - Victor!
Victor!
Zeke. Kaj se je zgodilo? Kje je Oz?
Sofia. Vse je razstrelila. - Pa Oz? Se je rešil?
Zbudi se.
Oz.
Nekaj časa se nisva videla.
Ko sva bila z Bertom otroka,
sva pri rastlinjaku našla gnezdo z dvema mladičkoma.
Eden je bil večji od drugega.
Močnejši.
Mama mu je dajala več hrane.
Zaskrbelo me je za manjšega ptička.
Bil je zelo šibak, slaboten.
Mislila sem, da bo poginil. Nekega jutra, ko mame ni bilo,
pa je manjši ptiček
surovo napadel večjega.
Ubil ga je. Potem je brata pahnil iz gnezda.
Česa bolj vznemirjujočega še nisem videla.
Vsaj dotlej.
Si predstavljaš, da svojemu bratu narediš nekaj tako groznega?
Ampak to sploh ni najbolj noro. Ko se je mama vrnila
in videla, da en ptiček manjka...
Veš, kaj je naredila?
Nič.
Namesto da bi manjšega ptička kaznovala,
ga je še naprej hranila in skrbela zanj,
kot da se ni nič zgodilo.
Misliš, da je mama vedela, kaj je naredil njen mladič?
Francis, kaj mislite vi?
Naj izvemo odgovor?
Kaj praviš? Bi si zaupali nekaj bolečih resnic?
Mogoče bi to zacelilo rane. Oz?
Bi ti začel? - Klinčeva psihopatka!
Kakšno sranje je to? O ptičih govoriš? Kristus.
Ti moja zgodba ni všeč? - Mama, poglej me. Izvlekel te bom.
Pri bogu prisežem, da te bom. - Oz, prav imaš.
Zgodba je trapasta.
Ti imaš boljšo.
No...
Povej, kaj se je zgodilo. - Kaj... Kdaj?
Povej, zakaj si brata pustil umreti v predorih.
O čem govoriš?
Zakaj si mami rekel, da nisi bil z njima?
Zakaj si ji lagal?
O čem govoriš, zaboga? - Nehaj se pretvarjati.
Ve. Jaz vem. Vsi vemo, kaj si naredil.
Nekaj si ji storila.
Kaj? - Vedeš se, kot da ji vse poveš.
In ona se vede, kot da ti verjame. Zakaj?
Zakaj se oba tako bojita resnice?
Mama. - Bolno je.
Mama! - Skoraj tako bolno kot to,
da si tistega prosila, naj ubije tvojega sina.
Rexa, ne?
Mu je bilo tako ime? - Kakšne izprijene igre se greš?
Utihni. Samo utihni.
Zadnji skupni večer naj bi preživela v tem klubu.
Ni res, Francis? Imam prav? Sta tamle plesala?
Vam je tam Oz dal obljubo? - Nehaj, prekleto.
Samo nekaj bi rada vedela. Je bilo vredno?
Jebi se. - Vam je dal vse, kar ste si želeli?
Je izpolnil obljubo? - Mama.
Mama. - Ali si želite, da bi ga Rex odpeljal?
Kaj ste izgubili, ko ste ga pustili živeti?
Vem, kaj sem izgubila jaz. Kaj je vzel meni.
Zasluži si vedeti, kaj vam je naredil.
Kaj čutite do njega. Kako jezni ste.
Povejte mu.
Ja!
Prav.
Julian.
Kaj, mater?
Kaj delaš? Pusti jo!
Mama! Ne dotikaj se je. Ne dotikaj se je!
Oz, si mojemu bratu odrezal desni ali levi mezinec?
Kristus, ne. Sofia. - Desnega.
Ne dotikaj se je! Nikar! - Oswald!
Nehaj, nehaj! Oz! Oz!
Nikar! Kristus! - Takole je.
Čeprav nekdo nekaj ve, vseeno mora to slišati iz ust storilca.
Ne. Sofia, nikar.
Oče meni ne bo povedal. - Pusti me. Ne.
Ponujam pa priložnost, da ti poveš svoji mami.
Ne! Ne! - Zasluži si najboljše.
Nehaj! - Ni res? Oz, ni tako?
Zato ji daj najboljše. - Sofia, ne, jebemti! Nič ni kriva!
Zelo preprosto je. Samo resnico moraš povedati.
Povej ji, kaj si naredil bratoma in zakaj.
Potem si lahko vsi oddahnemo. - Ubrisano je!
Ne! Nehaj! - Povedal sem že, da nisem nič naredil.
Ne vem, o čem govoriš. - Oswald!
Ne! Nikar! Sploh me ni bilo tam. Ona to ve. Nehaj!
Priznaj. - Nisem bil z njima. Nič nisem naredil.
Kaj je narobe s tabo? - Ona ve. Mama!
Za njeno dobro ji povej. - Povej ji, da sem bil s tabo.
Odrezali mi bodo prst, mevža! - Bil sem s tabo.
Kristus, povej ji. Jaz že vem.
Vem, kaj si naredil Jacku in Bennyju. Od nekdaj vem.
Laži.
Zmedena si.
To govori tvoja bolezen. - Jebi se!
Sovražim te. Za to, kar si naredil. Nisem te nehala sovražiti.
Dovolj.
Dovolil bi, da ji ga odrežem.
Dovolil bi mi.
Ker ti ni mar zanjo. - Jebi se.
Ni ti mar. Ne dovolj.
Ne tako, kot govoriš.
Ničesar ne čutiš.
Oswald.
Dovolj sem imela.
Dovolj za vse tri.
Ne bi ju bilo treba pustiti tam. Po nepotrebnem si mi ju vzel.
Bila sta moja otročiča. Moj svet.
Tvoja brata.
Razočaranje si.
Potrata prostora.
Vsak dan, ko se zbudim, se mi gabi, da sem tvoja mama.
Prav ima. Hudičevo ima prav.
Rexu bi morala dovoliti, da te ubije, ko sem imela priložnost.
Hudič si.
Prekleti hudič.
Mama?
Jack.
Benny.
Moja otročiča.
Žal mi je. - Mama?
Žal mi...
Žal...
Mama!
Ustavite ga.
Hitro.
Mama!
Pridi, mama. Držim te.
Nič ti ne bo.
Padla je in se udarila v glavo. Potem se ji je začelo blesti.
Ima demenco z Lewyjevimi telesci.
Mama, v redu bo. Slišiš? - Ostanite v čakalnici. Našli vas bomo.
Saj jo boste pozdravili, ne? - Naredili bomo, kar se bo dalo.
Ostanite blizu.
Reševalci vlečejo trupla iz ruševin, oblasti pa preiskujejo vzrok
za pogubno eksplozijo v Crown Pointu.
Oz, spet sem jaz. Skrbi me. Prosim, pokliči nazaj.
Mali. Kje si, zaboga? - Oz.
Mater.
Oz? - Tukaj. Zapri vrata.
Porkamadona. Kaj se je zgodilo? Si v redu?
Sofia me je zabodla. Tudi mamo je zdelala.
Kaj ji je naredila?
Daj mi enega tistih obližev.
Mater.
Je z mamo vse v redu? - Bo.
Žal mi je, Oz. Prepozno sem prišel nazaj.
Poskusil sem pri tolpah.
Poskušal sem jim odpreti oči, ampak so odšle.
Nisi kriv ti, Vic. Nisi kriv ti.
Tako pač je. Nič več jim ne morem ponuditi.
Ni res. Motiš se.
Ne gre samo za mamila ali denar.
Ja, delno že. Ampak...
Taki kot Link...
Verjame vate. - Link?
Ja. - Link je samo namestnik.
Brez dai loja ne more nič. - Hudiča, Oz! Poslušaj me.
V Crown Pointu si zaposlil ljudi.
Vrnil si jim elektriko. - Ja.
Nihče drug ni naredil tega. Nihče ni niti poskusil.
Ljudem si vrnil dostojanstvo.
Blaženost... To je večje od blaženosti. Zato...
Vstani, pojdiva. Vzemi se v roke in...
Saj veš.
Bodi ti.
Si...
Si vadil govor? - Utihni.
Ne, dober je bil. Samo močneje govori. Iz droba.
Prav, poberiva se. Pomagaj mi.
Sofia bo pričakovala spopad.
Zato morava napasti od strani. - Kaj pa tvoja mama?
Če tega ne bom opravil, me nikoli več ne bo pogledala.
Izpolniti moram obljubo.
Hvala, da ste prišli čez most. Vem, da je daleč.
To je bil dom mojega očeta.
Lahko si predstavljate, da se je tu zgodilo veliko grdega sranja.
Zanima me,
kdo hoče.
Ne razumemo točno, kaj ponujate.
Odhajam iz Gothama, g. Zhao.
Tukaj zame ni več ničesar.
Ampak moj dom, moje ozemlje, moji posli...
Vse je lahko vaše. No, ne od vseh.
Dobil jih bo tisti, ki mi bo pripeljal Oza.
Mrtev je.
Ni.
Zelo preprosto je. Kdor bo prvi našel Oza,
bo dobil vse, da bo obvladoval Gotham, dokler ga bo zmožen.
Ni res. Imam prav?
Naj verjamemo, da boste kar pustili vse to?
Zakaj bi?
Ker lahko.
No, kdo hoče vse?
Ostani tu in ne vzbujaj pozornosti.
Mogoče bova morala hitro pobegniti. Daj pištolo v predal.
V redu. Kakšen sem?
Ja, dobro je. Ni krvi... - Dobro.
Pravi videz je pol dela.
Dobro. V levji brlog.
Link? - Victor. Si z Ozom?
Vem, da je živ. Sofia je ponudila nagrado za njegovo glavo.
Prav si imel. Nekaj moramo narediti. Ampak hitro.
Povej, kje si.
Kristus.
Kaj se greš, Oswald?
Naredil sem, kar si hotel. Če me bo kdo videl s tabo...
Madona, deluje.
Lahko prideš malo bliže, svetnik?
Akustika je dobra, ampak raje ne bi kričal.
Pridi, saj ne grizem. Tako.
Nisem se ti utegnil zahvaliti. Crown Point je z lučmi lepši.
Ampak zdaj tam vlečejo trupla iz ruševin. Tragično.
Ljudje uperjajo prst. Večina ga bo uprla v mestno hišo.
"Jebeš oblast" in podobno. Volivci zahtevajo odgovore.
Lepo bi jih bilo imeti.
Odgovore? - Ja.
Kakšne odgovore? - Na primer resnico.
Sofia Falcone je pod mesto poslala avto, poln eksploziva.
Razneslo ga je.
Zakaj bi to naredila?
Ker...
Ker je bila tista luknja največji laboratorij za mamila v Gothamu.
Vodil ga je pameten pizdun.
Salvatore Maroni.
Prodajal je novo mamilo, blaženost. - In kako ti to veš?
Trudim se, da se v take reči ne vpletam. Ampak govori se,
da je ista stara vojna med Maronijevimi in Falconejevimi.
Maronijevi so ubili Sofijinega brata, zato se ji je čisto zmešalo.
Scvrla je Salova ženo in sina in mu čisto uničila posel.
Punca od sile, kapo dol. - Zanimiva zgodba.
Je kaj od tega res?
Seveda je. Ko bodo policaji začeli kopati po luknji,
bodo našli kose Sofijinega avta
in kup mrtvih Falconejev in Maronijev. Tudi samega Salvatoreja.
Točno tako je, kot se zdi.
V takem delu si, da to veš.
In zdi se, da je zmešana jezna baba prišla iz blaznice in začela pobijati.
Svetnik, zdaj lahko ljudem daš nekoga, da ga bodo sovražili.
In...
Nekoga, ki ga bodo imeli radi.
Sebastiana Hadyja. Moža, ki je spet prižgal luči v Crown Pointu.
Ljudem vrnil dostojanstvo. Zaprl zadnjega Falconeja,
končal mamilarsko vojno, ki že desetletja divja na ulicah.
Kako se to sliši?
Lepo. - Lepo? Drekač prekleti.
Taka zmaga te lahko ponese do vrha.
In v zameno? - V zameno...
Bilo bi lepo, če bi se v takih prostorih počutil dobrodošlega.
Spoznal tvoje prijatelje.
Mogoče bova nekega dne celo srečala Bello Reál.
Imel boš sitnosti, Oz.
Reálova sestavlja protikorupcijsko komisijo.
Lotila se bo policajev, mestnih uradnikov.
Dobro. - Ima seznam Carminovih sodelavcev.
Tudi tebe bo hotela zaslišati.
Bi rad bil dobrodošel? Poskrbi, da boš videti...
Čist.
Kot solza, kolega.
Še iščejo preživele, vendar potrebujemo več ljudi.
Zanašam se nate.
ŽUPANSKI URAD
Oz.
Kaj je to?
Noter.
G. Zhao. - Imam Oza.
Pomirita se, no. - Naj ga pripeljemo v hišo?
Ravno pakiram zadnje stvari.
Srečajmo se na letališču, hangar 5.
Čestitke, g. Zhao. - Ja, vam tudi.
Gospa.
Hvala, g. Zhao.
Boste opravili tu ali ga boste vrgli v Atlantik?
Da vidite, ali Pingvin zna leteti.
Zhao...
Daj mi jo.
Počasi.
Kaj, ko bi se šla peljat?
Kot v starih časih, ne?
Si se kam odpravljala?
Hotela sem se.
Kaj si rekel, da je Link prestopil?
Prepričana sem,
da si mu nekaj obljubil. - Ja.
To, česar mu ti in dai lo ne bi nikoli.
Priložnost. Da postane pomemben.
Naveličal se je, da ga vsi spregledajo. In ni edini.
Če te leta odrivajo, se ti posmehujejo, žreš drek in mora ti biti všeč...
To te zlomi. Zamika te, da bi ti tudi koga zlomil.
Mislil sem, da boš po vsem tistem razumela.
Ampak ti? Ti in tebi podobni tako zavzeto nalagate na svoj krožnik,
da ne vidite, da vsi drugi stradajo.
Ne veš, kako je, če se rodiš brez vsega.
Ko se moraš smehljati tistemu, ki ti stoji na vratu.
Ko upaš, da bo nekoč pogledal dol, te videl tam in popustil pritisk.
Veš, kaj bi ljudje naredili, da bi se otresli tega? Vse.
Vse, da bi se znebili tega občutka.
Misliš, da ne razumem?
Seveda.
Ni važno.
Oswald Cobb.
Ljudski človek.
Tako je. - To moraš verjeti, kaj?
Prispela sva.
Mi ne boš pritisnil pištole v hrbet?
Iz tega naredil velikega cirkusa? - Ne. Nisi taka, da bi zbežala.
Kako je s tvojo mamo?
Ti je že rekla, da te ima rada?
Obrni se.
Prav si imel.
Nisem te videla.
Ona pa te je. Od vsega začetka je vedela.
Od nekdaj si pošast.
Nikoli ne boš našla miru. Taka sprevržena prasica.
V peklu boš pristala, ljubica.
Prihranila ti bom sedež.
Na tla!
Roke za hrbet! Takoj!
Dvignita jo na noge.
Poglej jo. Si v redu, mama? Prinesi kozarčke.
Vtihotapil sem viski, da proslavimo. Uspelo mi je, mama.
Prekrasno. O tem govorim. Poglej.
...podkupljenim politikom, ki so bogatašem, kot je Sofia Falcone,
dovolili trpinčiti... - To so moje besede.
Glej, kako jih pljuje ven.
Kaj praviš?
Kaj...
Kaj praviš?
Mama.
Svetnik Hady, hvala za vaše delo... - Mama.
Mama. Mama, poglej me.
Mama, poglej me. Mama.
Mama.
Oz. - Jebemti.
Vic, pomoč potrebuje. Pokliči koga. Zdravnika, pokliči zdravnika.
Mama, mama. Poglej me. - Pomagajte, prosim.
Ej, poglej me. Poglej me, dragica. Mama.
Daj, no. - Gospod.
Nekaj je narobe. Ne odziva se. - Nismo vedeli, kako naj vas najdemo.
Zakaj se ji oči ne premikajo?
Vašo mamo je zadela huda kap.
Kaj? - Zelo mi je žal.
Kaj... Kaj se dogaja?
Žal po kapi samo še vegetira.
Glede na njeno starost in diagnozo...
Kaj mi hočete povedati? Da je rastlinica?
Oči ima odprte. Poglejte. Nekaj gleda.
Zelo mi je žal. - Nehajte ponavljati, da vam je žal.
Gospod... - Trapa ste. Pokličite zdravnike.
Pokličite klinčeve zdravnike! Pokličite zdravnika!
Daj, lepotička. Poglej me.
Uspelo mi je.
Tistim klincem sem vzel vse.
Kot si rekla.
Kralj sem.
Mater, mama.
Ne delaj mi tega.
Mama, ne naredi mi tega.
Mama, ne smeš. Prosim.
Samo enkrat reci, da si ponosna name.
Mama, reci, da si ponosna name, prosim.
Samo enkrat reci, da si ponosna. Da sem se izkazal.
Reci, da sem se izkazal.
To sem naredil zate. Vse samo zate.
Tvoj sin je zdaj kralj. To si hotela, mama.
To si hotela.
Mama, prosim. Samo enkrat.
Občutek ni pravi.
Ne.
Ne vem, kaj se je zgodilo. Bila je v redu.
Vedno sem vse delal zanjo.
Ampak na koncu...
Kaj pa vem.
Vedela je.
Res je.
Misliš, da mi je odpustila? - Kaj?
Ne vem. Marsikaj.
Nič ni bilo lahko.
Ves čas razmišljam o njiju.
O bratih. Kakšna moška bi postala, če bi imela priložnost.
Kaj bi mislila o meni.
Zdaj.
Ja. Tudi jaz razmišljam o tem.
O svojcih.
Pogrešam jih.
Ja, zelo jih pogrešam.
Ja.
Popij do konca.
Veš, da vsega tega ne bi mogel izpeljati brez tebe, ne?
Veš? Da si pritegnil Linka... Sprva nisem spregledal,
ampak bila je pametna poteza.
Izkazal si se, mali.
Hvala.
In hvala, da...
Da si tvegal z mano.
Da si me sprejel.
Si kot... Zdaj si...
Zdaj si moja družina. Razumeš?
Mater.
Mater, Vic. Ti in jaz.
Samo midva sva ostala.
Ne verjamem v usodo.
Ampak je dobro, da sva se spoznala.
Ja? - Ja.
Videl si me na tleh. Med vsem sranjem z mamo.
Bil si zraven.
Ob meni. Na vsakem koraku.
Ampak poslušaj...
Zdaj ne moreš z mano.
Kako to misliš? - To je bistvo družine.
Oz... - Daje ti moč.
Oz, kaj... - Podžiga te.
Ampak te tudi slabi. - Oz. Oz.
Tega ne smem več dopustiti. - Oz.
Prosim. - Ne smem si privoščiti. Ne smem.
Prosim. Oz. Oz.
Preveč je. - Prosim.
Prekleto preveč. - Oz.
Žal mi je.
Žal mi je. Dober fant si, Vic. Dobrega srca.
Ni bilo zaman.
Pošto sem ti prinesel.
Večinoma je enaka kot vedno.
Rentačenje, pesmi, ženitne ponudbe.
To pismo je drugačno.
Morala bi ga prebrati.
Piše neka Selina Kyle.
Pravi, da je tvoja polsestra.
Sofia.
Kako gre danes?
Se kaj bolje počutiš? Zdiš se boljša.
Vem.
Točno to si si želela.
Poglej jo.
Oswald.
Prelepa si.
Pleši z mano, srček.
Reci, da me imaš rada.
Rada te imam, Oswald.
Reci, da si ponosna name. - Zelo sem ponosna nate.
Uspelo mi je, mama.
Ne?
Reci, da mi je uspelo. - Uspelo ti je.
Razkošno stanovanje na vrhu.
Nikogar ni nad tabo ali zraven. - Vedela sem, da ti bo.
Moj lepi fantič.
Gotham je tvoj, srček.
Nič te ne ovira več. - Čista resnica.
Prevod: Vesna Žagar