Jätä kaikki ulos ja mene pois.
LIDIA POËTIN LAKI
Olisitte voineet kuolla. Miksette ilmoittaneet viranomaisille?
Carlo Pancaldin kuoltua lopetitte tutkinnan.
Miksi olisimme ilmoittaneet?
Mihin aikaan ruumis löytyi?
Kuuden maissa. -Niin.
Ennen sitä näimme jonkun nousevan vaunuihimme.
Kaiketi palkkatappajan. -Miksi epäilet palkkatappajaa?
Hän ampui vain kerran, suoraan otsaan. Hän ei ole amatööri.
Miten hän tiesi tapaamisestamme?
En tiedä. -Selittäisittekö, mistä puhutte?
Nitti myi Brusaferrolle salaisia asiakirjoja.
Hän oli luvannut paljastaa minulle asiakirjojen sisällön.
Joku kuitenkin ehti paikalle ensin.
Mitä asiakirjoille tapahtui?
Ne ovat harvinaisen kirjan sisällä.
Kirja on Pyhän Augustinuksen Tunnustukset.
Etsimme sitä turhaan Attilan luota. -Hienoa.
Tunkeuduitte myös rikospaikalle. Hyvää toimintaa.
Ja kysytte, miksemme kertoneet.
Riittää, Jacopo. Hän on oikeassa.
Niinpä tietenkin.
Luulimme toimivamme oikein. -Mutta toimitte väärin.
Mitä teit näköalapaikalla keskellä yötä Jacopon kanssa?
Onko tuo ollut meillä aina?
Mikä? -Tuo hirveä kapistus.
Tuo "kapistus" on kaappikello vanhalta Schwarzenbergin tehtaalta.
Niitä on vain kahdeksan koko Italiassa. -Hyvä.
Sain sen Craverolta kunnianosoituksena.
Vastaisitko? -Mitäkö tein näköalapaikalla?
Ihailin Torinon maisemia ylhäältä käsin. -Kiva.
Vien sinutkin sinne joskus. -Kiva. Mennään yhdessä.
Kuulehan, siskokulta… -Niin?
Pyrin parlamenttiin sinun vuoksesi.
Tiedän sen. -Hankin vatsahaavan.
Totta. Anteeksi.
Olimme tapaamassa erästä henkilöä.
Yritimme selvittää syytä Attila Brusaferron murhaan.
Tätä menoa tutkin pian sinun murhaasi. -Liioittelet.
Senaattori Cravero soittaa. Tulokset on julkaistu.
Huomenta, senaattori.
Ymmärrän. Kiitos.
No?
Sain 25 231 ääntä.
Mitä se tarkoittaa?
Minä voitin.
Laseja tänne!
Ensimmäiseksi teille.
Tässä.
Kun luet nämä rivit, rakas Lidia, olen jo lähtenyt.
Tämä on hölmö jäähyväiskirje, mutta hölmö olen minäkin.
Ehkäpä viisastun Roomassa.
Sinun Jacoposi.
Missä kaikki ovat?
Toivottavasti etsimässä töitä. Me lopetamme.
Miten niin?
Siten, että herra Costa hyväksyi ehdotukseni innokkaasti.
Muutan Roomaan lähipäivinä -
ja perustan sosialistisen lehden.
Ajattelin pyytää sinua mukaan.
Ei, kiitos.
Entä veljeni?
Tutkinta ja kaikki.
Nitti on kuollut.
Syyttäjä on käynnistänyt tutkinnan.
Meidän on järkevää antaa tutkijoille työrauha.
Teimme voitavamme. Nyt meidän on luotettava arvon syyttäjään.
Ymmärrän yskän.
Mitä?
Oletko mustasukkainen syyttäjälle?
Miten on? -Mistä oikein puhut?
Voisimme etsiä tappajaa. -Teimme sen.
Emmepäs. -Kylläpäs.
Nyt voimme etsiä. -Yritimme jo.
Nyt se on syyttäjän tehtävä. Emme voi puuttua asiaan.
Emme voi enää… -Asia tuli erittäin selväksi.
Annetaan syyttäjän tutkia.
En muista ajurin nimeä enkä, miltä vaunu näytti.
Olin nuoren naisen seurassa. Kolleganne vei meidät näköalapaikalle.
Jos osaatte auttaa…
Onko tuo se neiti?
Sekaannut aina kaikkeen. -Anteeksi?
Ei mitään.
Tiedän, ettei poikkeuksia voi tehdä, mutten voi maksaa heti.
Jos otatte summani ylös, veljeni voisi… -Lidia.
Mitä sinä täällä teet? Luulin, että juhlisit Enricon voittoa.
En.
Taisimme saada saman ajatuksen. -Eli minkä?
Lainaisitko 40 senttiä?
Saanko kysyä, miksi?
Herra Giovanni tässä sanoo -
vieneensä ystävämme pois kaupungista jätettyään meidät näköalapaikalle.
Hän vie meidät ystävämme luo 40 sentistä.
Jos teitä on kaksi, 50 sentistä.
Siis 50 senttiä.
Kuka teidät tänne päästi?
Tämä on yhä kotini. -Se on yhä rikospaikka.
Suoritamme etsintöjä.
Augustinuksen Tunnustukset ei ole täällä. -Ymmärrän.
En toki kyseenalaista ponnistelujanne,
mutta eikö viranomaistenkin ole syytä tehdä osuutensa?
Siitä vain. -Tutkikaa tarkasti, Galli.
Jos kirja on täällä, se on löydettävä.
Aloittakaa.
Antoiko enosi tämän sinulle sanomatta mitään?
Hän jätti minulle tämän viestin.
"Käytä nämä tullaksesi henkilöksi, joka haluat olla."
Tässä on puolet huvilamme myyntihinnasta.
Kaunis lahja, pakko sanoa.
Isä pakottaa minut palauttamaan kaiken. -Puhun isällesi.
Hän ei voi estää enoasi antamasta lahjaa.
Mihin käytät rahat? -Puhun Paolon kanssa.
Tietysti. Teistä tulee perhe.
Kaunis rakkaani!
Et arvaa, mitä aion sanoa.
Sinusta tulee oikeusministeri. -Ei nyt liioitella.
Olisiko se mahdollista? -En tiedä. Kerro jo asiasi.
Senaattori Cravero soitti juuri.
Hän haluaa esitellä minut pääministerille.
Hän on huomenna Torinossa ja tahtoo järjestää pienen vastaanoton täällä.
Täälläkö? -Voisimmeko tarjota kaakaota?
Ei, isä. 190-vuotias ukko saisi siitä vatsavaivoja.
Marianna, vähän kunnioitusta.
Albertina, onko meillä ainekset kaakaoon?
Chocolat chaud pour le président!
Oliko isä tällainen jo nuorena? -Täsmälleen.
Rakastuin ensisilmäyksellä.
Kuten sinä Paoloon.
Aivan. Minäkin rakastuin ensisilmäyksellä.
MAJATALO
Päivää.
Otatko konjakkia?
Meillä on vain viiniä. Tai grappaa.
Onko se nebbiolo-rypäleestä?
Kaksi grappaa. Se kelpaa hyvin.
Se tekee neljä senttiä. -Toki.
Hän tykkää minusta.
Anteeksi, tarjoatteko majoitusta vai pelkästään juotavaa?
Oletteko eksyksissä?
Olemme aivan oikeassa paikassa. -Niin.
Meillä on vain yksi huone.
Yksi liira yöltä.
Kymmenen senttiä päälle, jos tarvitsette lakanat.
Elämä risaiseksi! Tässä tulee.
Onko teillä vieraskirjaa, johon meidän pitää kirjoittaa?
Tulkaa perässä.
Onko meillä suunnitelmaa?
Mitään ei löydy.
Luulitteko, että kirja olisi muurattu seinään?
Onko takka aina ollut sinetöity?
Emme ole käyttäneet sitä.
Tunnustukset.
Osa kaksi.
Jacopo.
Très bien.
Tappaja nukkui täällä. Hyvä. -Niin.
Jos hän yöpyi täällä, hän ei asu kaupungissa.
Harmi, ettei hän jättänyt käyntikorttia. Olisin kysynyt syyttäjän murhan hintaa.
Hyvä on. Anteeksi.
Onko se jo noin vakavaa? -En tiedä itsekään, onko.
Hän ei tee oloani riittämättömäksi.
Kuka tekee olisi riittämättömäksi?
Mennään.
Emme löydä vaunuja, kultaseni.
Ikävä velvollisuuteni on kertoa,
että tunnet itsesi riittämättömäksi ainakin huomisaamuun asti.
Aivan.
Jos hätääntyisimme aina kälyni kadottua, sydämemme olisivat jo pettäneet.
Toden sanoakseni en uskonut voittoonne.
Depretis on selvästi yhä suosiossa.
Minulle on kunnia päästä palvelemaan kansaa.
Kun olette Roomassa, teidän täytyy tavata serkkuni.
Kirjoitin hänelle asiasta. -Toki.
Marianna, oletko kunnossa?
Hän vain jännittää lähestyviä häitä, vai mitä?
Tahdotko mennä toiseen huoneeseen?
En.
Minulla on sanottavaa.
Paolo…
Olet upea ihminen.
Rakastuin sinuun ensisilmäyksellä -
ja rakastan nyt entistä enemmän.
En kuitenkaan voi tulla vaimoksesi.
Mikset?
Tämä ei käy. -Tämä on väärä hetki.
Annammeko periksi oikulle?
Isä, älä. Marianna.
Puhukaa tyttärellenne järkeä.
On väärä hetki epäröidä.
Ei huolta. Hoidamme asian.
Mariannalla on oikeus ilmaista tunteensa vaikka hääpäivän aamuna.
Kulta, istu alas. -Tee jotain.
Sinun ei ole pakko avioitua.
Jos mielesi on muuttunut, riittää, että sanot niin.
Mitä te oikein puhutte? Tuo on hemmotellun tytön oikku.
Puhutaanpa asiallisesti. -Meille ei puhuta noin kotonamme.
Minulle riitti. -Ulos täältä.
Mieheni on parlamenttiedustaja.
Minua ei ole vielä vihitty virkaan. -Nimenomaan.
Olen silti samaa mieltä vaimoni kanssa.
Hyvä on.
Paolo.
Muutan pian Roomaan.
Ehdotin herra Costalle -
uutta sanomalehteä.
Ja hänkö hyväksyi ehdotuksesi?
Hän piti jopa nimestä.
Vasara.
Kiva nimi.
Halusin kertoa.
Hyvä. Olen iloinen puolestasi.
Ansaitset parasta.
Juuri nyt ansaitsen lasin grappaa.
Miksi toitte neidin tällaiseen paikkaan? -Mitä?
Ette tunne häntä.
Hän toi minut.
Hänellä on isokenkäinen mies, jota hän ei rakasta.
Minä en saa häntä mielestäni.
Luulimme löytäneemme keinon päästä eroon hänen miehestään.
Siksi tulimme.
Pitikö teidän tavata joku?
Eräs mies,
joka voisi auttaa meitä pääsemään eroon ongelmastamme.
Ymmärtänette.
Hän sanoi nimekseen Giulio ja käski tulla tänne.
Nyt vaikuttaa siltä, että hän veti meitä nenästä.
Mieheni nimi on Mario.
Ei Giulio.
LIDIALLE
Rakas Lidia.
Tahtoisin muotoilla tämän jäähyväisviestin järkevästi,
mutta mieleeni tulvii vain yksittäisiä kuvia.
Lasi, jolla heitit isäsi kuvaa, kun tapasimme ensi kerran.
Kuka olette? -Jacopo Barberis.
Kaappi, johon piilouduimme odottamaan Clermontin markiisia.
Mistä vetoa?
Sinä ja minä pyöräni selässä.
Sinä istumassa ikkunalaudallasi.
Sinä keittiössäni keskiyöllä.
Kun luet nämä rivit, rakas Lidia, olen jo lähtenyt.
Tämä on hölmö jäähyväiskirje, mutta hölmö olen minäkin.
Ehkäpä viisastun Roomassa.
Sinun Jacoposi.
Mitä…
Viettelitkö majatalon emännän?
Murhaajamme on Mario Garrone.
Hän asuu metsämökissä Grugliascossa.
Meidän lienee aika kertoa tästä viranomaisille.
Vai mitä? -Niin.
Oletko kunnossa?
Olen anteeksipyynnön velkaa. Varsinkin teille, Barberis.
Ystävänne Brusaferro oli löytänyt huikean tietolähteen.
Mistä löysit tämän? -Se oli hyvin kätketty.
Kuitit ovat todisteita valtavista rahatalletuksista -
koskien operaatiota nimeltä "15. maaliskuuta".
Korruptiotako? -Kenties.
Asian varmistamiseksi pitäisi löytää tilien omistajat.
Tietenkin. -Yksi heistä lienee Juvara.
Tarvitsemme aikaa.
Olen jo lähettänyt tuomarille kymmeniä pyyntöjä.
Katso.
Tästä tuohon.
Ja vielä…
Tässä.
Teemmekö katoamisilmoituksen?
On liian aikaista.
Mitä sitten teemme?
En voi tehdä mitään.
Otan pääministerin vastaan tämä pala kurkussani.
Jos Lidia elää, tapan hänet itse.
Onko tädistä uutisia? -Ei vielä, rakas.
Hän palaa, kun vähiten odotamme. Hän on arvaamaton.
Haluatko syödä jotain, kulta?
Ei ole nälkä.
Saanko esittää kysymyksen?
Älä huolestu.
En halua naida Lorenzoa. -En huolestunut.
Aloin miettiä tätä puhuttuani tädin kanssa.
Olikin outoa, ettei hän ottanut kantaa.
Enokin kirjoitti, että voin olla mitä vain.
Tajusin, etten tiedä, kuka haluan olla.
Minun pitää olla yksin -
ja selvittää, onko minulla kutsumusta tai lahjoja.
Selvitämme sen yhdessä. -Tätä tarkoitan.
Haluan selvittää sen yksin. -Yksin, Teresa.
Varokaa! Matalaksi!
Mene takaisin. -Tahdon puhua.
Pidätämme hänet ja kuulustelemme vasta sitten.
Älkää ampuko! Haluan hänet elävänä.
Oletko kunnossa? Osuiko hän?
Hän ampuu, koska on epätoivoinen. Tahdon puhua hänelle.
Mene Luojan tähden turvaan. -Ette tunne vielä hyvin.
Lidia. -Päästä minut!
Puhu minulle, Garrone.
Voit toki tappaa minut, mutta voisit vielä pelastautua.
Tapoit rahasta, vai mitä?
Mitä kuollut rahoilla tekee?
Luuletko pomojesi suojelevan sinua?
Tarvitset meitä enemmän kuin me sinua.
Päästä minut sisään, niin puhumme.
Pannaanko ase pois?
Eikö? Selvä.
Jos kerrot, kuka Nittin murhan tilasi,
syyttäjä näkee sen katumuksen merkkinä.
Hän pyytää lyhennettyä tuomiota.
Hän myös suojelee sinua vihollisiltasi. Olet todella arvokas todistaja.
En tarvitse suojelua.
Taidat tarvita.
Muuten et olisi päästänyt minua sisään.
Vai mitä?
Kyse ei ole yhdestä henkilöstä. Heitä on useita, enkä tunne kaikkia.
Onko yksi heistä Antonio Juvara?
Mitä hämäräperäistä hän yritti peitellä?
En voi auttaa, jos et puhu.
Mikä on "operaatio 15. maaliskuuta"?
Eikö päivä sano teille mitään?
Se on maaliskuun idus. En minä tiedä.
Onko tämä tietovisa?
Ei, neiti.
Vallankaappaus.
Vallankaappausko? -Niin juuri.
Tervetuloa Torinoon, pääministeri.
Tämä on aina ilo, senaattori.
Depretis on kutsuttu päivälliselle senaattori Craveron luo.
Talo räjäytetään.
Kuka tämän on tilannut? -Se on lahja Torinon pankilta.
Lahjojen vaihto on alkanut.
Anarkisteja syytetään. -Juomme sen tänä iltana.
Ryhmä kaappaa vallan.
Ehdimme kyllä, Lidia. Älä pelkää.
Filippo. Kiitos.
Missä pääministeri on? -Lähetin hänet Enrico Poëtin luo.
Halusin heidän tapaavan. -He olisivat tavanneet illallisella.
Illallisesta puheen ollen…
Onhan kaikki järjestyksessä? -On kyllä.
Syyttäjä!
Toitteko mukananne armeijan? -En ole täällä vieraana.
Mitä tämä on?
Epäilemme, että kotiinne on kätketty räjähde.
Mitä? -Siis räjähdekö?
Pyydän teitä poistumaan. Talo on evakuoitava.
Hoidamme tämän hienovaraisesti.
Olkaa hyvät.
Tämä on väärä hälytys.
Menkää.
Maistatteko? Kaakao on paksua kuten toivoitte.
Isäntä on selvästi huolissaan sisarestaan.
Vai sanonko "herra edustaja"? -Ei tarvitse liioitella.
Hän tulee! -Hän tulee!
No niin. Menkää paikoillenne.
Albertina, ovi.
Marianna, mene ruokasaliin. -Kyllä.
Pysy tyynenä. -Selvä!
Teresa on vierelläni. -Aina.
Hyvin se menee.
Herra pääministeri. Tämä on suuri kunnia.
Kunnia on minun puolellani.
Tämä on vaimoni Teresa. -Herra pääministeri.
Tänne päin.
Tämä on tyttäreni Marianna. -Hauska tavata.
Hyvää iltaa. -Istukaa toki.
Jokin tuoksuu hyvältä. Mikä se on?
Otin vapauden valmistaa chocolat chaudia.
Haluatteko, että kuolen ruoansulatushäiriöihin?
Juhlaillalliseen on puoli tuntia.
Aivan. Jotain kevyempää.
Otetaan teetä. -Heti.
Anteeksi. Minulla on asiaa senaattorille.
Syyttäjä antoi meille tarkat ohjeet.
Jacopo, sano sinäkin jotain.
Mitä voisin sanoa? Minä luen.
Näen ensi kertaa vallankaappaussuunnitelman.
Samoin. -Tätä on suunniteltu kolme vuotta.
Juonittelijat ovat tuhlanneet hotelleihin, luksusravintoloihin ja vaunuihin.
Kaksi arabialaista hevosta! Mitähän niillä tehtiin?
Tässä on kaikkea! Schwarzenberg, hienoja viinejä…
Kustannukset ovat valtavat. -Mikä?
Hienoja viinejä! -Ennen sitä.
Schwarzenberg on erittäin kallis kaappikello.
Niitä on Italiassa kai kymmenen. -Kahdeksan.
Sama asia. Mitä sinä niistä tiedät?
Kello Schwarzenbergin tehtaalta. -Lidia?
Sain sen Craverolta kunnianosoituksena.
Taistelette naisten syrjintää vastaan todella ihailtavasti.
Mieheni on aina vilpitön. -Edistyksen ystävät äänestäisivät teitä.
Siksi kysyimme itseltämme, kuka Lidia Poëtin lähin ihminen on.
Se on vihdoin ohi. -Tästä se vasta alkaa.
Attila Brusaferro tapasi miehesi kaksi päivää ennen murhaa.
Kuulin, että tutkitte toimittajan murhaa.
Olette vaarassa, ellette luovu etsinnöistä.
Tuo paskiainen lahjoitti Enricolle Schwarzenbergin.
Hän on Juvaran juonessa.
Jacopo, meidän pitää nyt juosta! -Tullaan!
Olin toivonut näkeväni sisarenne.
Edellinen keskustelumme oli kerrassaan elähdyttävä.
Sisareni ei tiennyt tulostanne. Hän on pienellä lomalla.
Hän harrastaa pitkiä vaelluksia.
Valle Germanasca, Val Chisone…
Tiesittekö, että sukunimi Poët on yksi Piemonten vanhimmista?
Se kuuluisi kylläkin ääntää "Poèt".
Enrico! -Albertina!
Hän tuleekin.
Tuo on sisareni. -Eikö hän ole Val Chisonessa?
Hän osaa yllättää.
Ilmeisesti… -Luojan kiitos.
Poistukaa täältä! Olette vaarassa! -Tervehdi pääministeriä.
Ei ole aikaa. Teidät halutaan tappaa.
Tuo kello räjähtää pian. -Se oli lahja senaattori Craverolta.
Aivan! -Cravero on mukana salaliitossa!
Auta minua. -Pahoittelen tätä farssia.
Sisareni on kärsinyt stressistä viime aikoina.
Mitä teette? Antakaa kellon olla!
Päästä irti, Enrico!
Älä ole tuollainen! -Pahoittelen tätä.
Luota meihin! -Irti kellostani!
Enrico! -Irti siitä!
Irrottakaa. -Luota meihin!
Yksi, kaksi, kolme! -Päästä irti! Anteeksi!
Tässä vaiheessa lienee selvää, ettei pommia ollut -
ja solvasitte senaattori Craveroa aiheettomasti.
Poët! -Sattuiko ketään?
Oletko järjiltäsi?
Sattuiko, isä? -Ei.
Äiti? -Rouva.
Mitä olit sanomassa?
Oletko kunnossa? -Olen. Entä sinä?
Olen neidille ilmeisesti henkeni velkaa, enkä ole ainoa.
Toivon teidän ymmärtävän, että suuri yleisö järkyttyisi syvästi,
jos uutinen murhayrityksestä leviäisi.
Lupaattehan salata asian? -Tietenkin.
Mitä senaattori Craverolle tapahtuu?
Keksimme tavan rangaista häntä aiheuttamatta skandaalia.
Mikäli tästä ei ole liikaa vaivaa,
minulle maistuisi nyt se lupaamanne chocolat chaud.
Luonnollisesti. Chocolat chaud pour tout le monde.
"Saatte lukea lehtien neljänneltä tai viidenneltä sivulta,
että senaattori Cravero jäi kiinni pienessä korruptioskandaalissa -
yhdessä Juvaran ja muiden eri puolueiden edustajien kanssa.
Luette myös, että Cravero erosi vapaaehtoisesti.
Unohdatte asian heti siitä luettuanne.
Vain meidän lehtemme etusivulta voitte lukea koko totuuden.
Cravero ryhtyi Torinon pankin yllytyksestä -
salaliittoon pääministeri Agostino Depretisiä vastaan.
Salaliiton pysäyttämisestä on kiittäminen -
Attila Brusaferron härkäpäisyyttä,
syyttäjä Pierluigi Fourneaun rehellisyyttä -
ja ennen kaikkea juristi Lidia Poëtin älykkyyttä.
Toivomme, että neiti Poëtista tulee pian -
esimerkki, jota muut voivat seurata,
sen sijaan, että hän on vastustettava poikkeus."
Herra Barberis, olen pahoillani.
Sain käskyn takavarikoida kaikki painomateriaalinne.
Olen pahoillani. -Niin.
Minun olisi pitänyt tappaa hänet itse ennen kuin hänet pidätettiin.
Älkää vitsailko tuollaisesta.
Yritetään keskittyä tulevaisuuteen.
Onko minulla sellaista?
Uskon, että on.
Voin rehellisesti sanoa,
että olisi kunnia saada teidät neuvonantajakseni parlamenttiin.
Miksi nauratte?
Minuako tosiaan pyydätte?
Olin aiheuttaa räjähdyksen kodissanne.
Syytönhän te siihen olitte.
Tehän sitä vastoin uskoitte minuun ensimmäisenä -
ja autoitte minua löytämään kykyni.
En unohda sitä ikinä. Olisin eksyksissä ilman neuvojanne.
Meillä on loistava tilaisuus -
muuttaa epäoikeudenmukaista lakia ja viedä maata eteenpäin.
Olisi hirvittävä rikos jättää tilaisuus käyttämättä.
Tällä kertaa ette liikuttunut.
Suostutteko siis?
Sanotaan, että…
Ainakin olen kiitollinen tarjouksesta.
Lupaan harkita sitä vakavasti.
Oletko päättänyt lähteä Roomaan veljesi kanssa?
Harkitsin asiaa.
Jonkun on hoidettava lakitoimistoa. -Aivan.
Onko muita syitä?
Pitäisikö sanoa, että jään vuoksesi? -Minun vuokseniko?
No, olisihan se mukavaa.
Kaipaisin snautserinviiksiäsi.
Kiitos, Lidia.
Mistä?
Kiitos.
Minne menet?
Mikäli saan tiedustella, mikä sai teidät muuttamaan mielenne?
Vastaus on maailman vanhin.
Eräs nainen.
Ja tietääkö tämä nainen leikkauksesta?
Ystävyytemme on minulle tärkeä, mutten tahdo kuormittaa häntä tällä.
Anteeksi.
Jacopo!
Lidia.
Lähtöön on kuulemma viisi minuuttia.
Mikä hätänä? -Minulla on asiaa.
Mitä?
Tiedän, että sinua odottavat uusi sanomalehti ja uusi elämä.
Iloitsen puolestasi.
Minua koskettaa, miten pitkälle olet päässyt ystävyytemme aikana.
Ja…
Samat sanat, mutta… -En päässyt vielä asiaan.
Olen saattanut antaa sen vaikutelman, ettei lähtösi liikuta minua.
Se ei ole totta. Itse asiassa… -Lidia. Mitä?
Kaipaan sinua, Jacopo.
Kun emme ole yhdessä, kaipaan sinua.
Mutta kun olemme yhdessä, tapahtuu selittämätön asia.
Tunnen itseni riittämättömäksi, työnnän sinut pois ja kaipaan taas.
Se on loputon noidankehä. -Asia tuli selväksi.
Jäähyväiset kuitenkin masentavat minua.
Niin tuskallista kuin se onkin,
ole kiltti ja nouse pois tästä junasta.
Tämä sattuu helvetisti. -Tiedän. Niin minuunkin.
Hei sitten. -Hei.
Hei sitten! Hyvää matkaa! -Palaa pian!
Tekstitys: Anne Aho