Voff voff.
Politiet kommer. Vi må dra.
- Politi! - Politi!
Politi!
Løp! Den veien!
Unna vei!
Kom hit!
Du må bli med oss. Opp med deg!
- Løp! - Hjelp!
- Ta henne! - Kom hit.
Unna vei!
Dette er Europa. Myndighetene i Frankrikes frisone
arresterer kriminelle utlendinger
og ber sivile om å angi dem.
Vil nazistene ta frisonen og fullføre okkupasjonen av Frankrike?
Vil USA stå sammen med Storbritannia i kampen mot fascismen?
Vil yankeene sende bomber for å denge hunerne?
Det vil tiden vise.
Hallo?
Det er ingen her.
Det er Chagall-paret. Vi kommer ned!
Takk.
Politiet kom hjem til oss.
Vi kom så fort vi kunne.
De tok Moishes franske identitetspapirer.
Pokker.
I 17 år har vi bodd i dette landet!
Lenge har franskmennene elsket Moishes kunst, og nå?
Nå prøver de å ta verdigheten din.
Hvor er Mr. Fry?
Han dro til byen. Fulgte noen etter dere?
- Vi vet ikke. - Nei. De lot oss bare gå.
Tomhendt. Det var rart.
Politimennene var veldig snille.
- Snille? - Etter arrestasjonen.
- Nei. - De sa at de angret.
- Ja, det er lett å angre. - Vi forlot alle maleriene.
Hans livsverk.
Livet vårt.
- Vi hadde ikke noe valg. - Vi må hente dem.
Det er for farlig å dra tilbake nå.
La oss finne ut mer informasjon først.
Myndighetene har observert dere i månedsvis. Så hvorfor nå?
Hvorfor ta papirene og la dere gå?
Vi trenger Varian. Jeg finner ham.
Jeg kan kjøre.
Vi kan ikke la dem være her alene.
Vent her.
Jeg har aldri hørt om ham.
Ok.
Ja. Ok.
Letoret. Har vi et visum til Otto Albert Hirschman?
Søsteren hans ringer ambassaden, Vichy sier at han aldri hentet det.
Faen.
Det må være her et sted.
Hvordan kommer jeg meg opp dit?
- Det gjør du ikke. - Hvordan kommer jeg meg ut?
Via Dijon og direkte til Tyskland.
- Seriøst? - Ja.
De kjører konvoier med fanger annen hver dag.
Bill.
Du har mange kontakter. Selv her inne?
Kan du sende en beskjed til broren min?
Jeg kan prøve.
Hvordan endte du opp her?
Jeg brøt noen ut av fengsel.
Og du?
Jeg er rabbiner.
Og du?
Alt annet.
Ikke nå, Mr. Patterson. Vi har stengt. Vi flytter.
- Hvor er Reese? - Jeg sendte ham hjem.
Jeg sendte deg hjem.
Amerikanske myndigheter har ikke så mye makt.
Det er bra at du er her. Som en ivrig fan av kunst,
vil du sette pris på dette manuset jeg har funnet.
Mary Jayne Gold.
"Det handler om å få de britiske soldatene
til rett sted i rett tid."
Og så er det kommentarer
fra uidentifisert mann én og to...
Vent litt.
Her er det beste.
Mary Jayne Gold.
"Slipp meg ut ved porten, ok?
Jeg bruker Dagobert som en distraksjon."
Og så: "Dette er min operasjon, jeg leder den som jeg vil."
Miss Gold leder en operasjon for å befri britiske krigsfanger.
Er det en spøk eller innrømmelse av forræderi?
Du skulle holde et øye med henne, men du var vel for opptatt
men å sverme rundt i villaen med kjæresten din?
- Var det din mikrofon? - Den var ikke min.
Jeg kom over dette ved en tilfeldighet.
Men jeg skal sørge for at de rette folkene vet om det.
Om alt du har gjort i Marseille. Jeg skal ruinere...
La ham være i fred.
Det han gjør for å redde desperate folk belyser alt du ikke gjør.
Hvem faen er du?
Du kan redde dem alle.
Kom deg ut,
Patterson.
Lena har sagt alt som skal sies.
Albert.
Otto Albert Hirschman?
La meg gjette, uidentifisert mann én. Eller to?
Hva?
Søsteren din stresser over visumet ditt. Du bør nok hente det.
Kom deg ut mens du kan.
FRIHET
MORSE: BESKJED SENDT
Jeg vet hvor Paul er og skal få ham ut.
- Hvem er du? - Hans lille...
Broren hans.
Jeg kalles Petit, jeg heter Jacques Kandjo.
Jeg skjønner.
Petit fikk beskjed om at Paul er i Fort Saint-Nicolas og skal deporteres.
Hjelp meg med å redde broren min.
- Hvordan skal du gjøre det? - Bruke hans plan.
Sprenge togspor?
Politiet bruker lastebiler nå. På landveier.
Jeg vet det. Jeg så bilene.
Albert vet hvor veien er. Vi kan vente der for å befri Paul.
Hva hvis de tar en annen vei?
- Du mangler erfaring. - Paul har heller ingen erfaring.
Han er smart, ja. Men han har aldri tatt i et våpen.
- Jeg har kjempet mye. - Har du det?
Jeg klarer dette.
Jeg får hjelp også.
Men jeg trenger våpen.
Paul sa du har våpen.
Hjelper du meg?
Hva? Hvorfor ikke?
Kapre en politikonvoi, bli drept og sabotere vår operasjon samtidig?
Nei. Du er ikke klar.
- Men vi skylder ham å få Paul ut. - Vi skylder ham ingenting.
Margaux, Paul ble arrestert fordi han hjalp oss med Camp des Milles.
Så nå skal vi tas?
Tenk, Thomas.
Våre liv, identiteter og mål.
Vi kan ikke risikere det nå. Ikke når vi har en krig å vinne.
Hva med Paul?
Takk.
Vi har visaene. Kan du få oss på båten til New York?
Det går ingen båter, visaene er ugyldige uten de korrekte identitetspapirene.
Det er derfor Varian har prøvd å få dere i sikkerhet
siden han kom til Frankrike.
- Vi var ikke klare. Nå er vi det. - Vi er ikke klare.
Vær så snill. La meg ordne dette. Du er opprørt.
Jeg forlater ikke Frankrike uten maleriene mine.
- Hvilken vei går solen ned? - Jeg vet ikke.
- Monsieur Chagall. Madam Chagall. - Takk for at du er her.
Jeg må snakke med deg. Etter dette.
- Hei. Sett dere. - Hei.
De har raidet stranden og Pelican,
jeg tror de har Bill Freier. Han er forsvunnet.
- Vi må vekk herfra. - Hvordan?
Vi får ikke Chagall-paret på en båt en gang.
Jeg solgte flyet mitt til en lokal byråkrat
for å skaffe penger til ERC.
Jeg ga ham en god pris, han skylder meg en tjeneste.
Hvis han kan fly oss til Lisboa, kan vi komme oss til USA.
Jeg ordner alt, faren min betaler for det.
- Han stengte kontoen din. - Han betaler for å få meg hjem.
- Med en flyktning på slep? - Med ektemannen min.
Du innser at jeg ikke eier noe mer enn klærne jeg går i.
Hvis jeg ville gifte meg for eiendeler,
ikke en manns verdier, hadde jeg vært gift med en dust i Chicago.
Søsteren min, Ursula, skaffet meg et visum til USA.
Når da?
For noen uker siden. Jeg...
Jeg har ikke hentet det.
Hvorfor ikke?
Vi må hente det. La oss hente tingene dine og visumet ditt før det er for sent.
Ok.
Albert, du sparte meg for en tur.
Se hva som står her.
- Mary Jayne venter på meg nede. - Les!
Se. Ouidah!
Det er en beskjed.
Er Paul i Fort Saint-Nicolas?
- Han kan bli deportert til Tyskland. - Ikke hvis vi redder ham.
Jeg har snakket med Thomas og Margaux.
- Ja? - De vil ikke hjelpe oss.
Jeg finner ut hva jeg kan om fortet. Men vi trenger deg.
Hei.
- Vi ses senere. - Vi ses.
Vi må kjøre Petit til villaen for å treffe Hans.
Hva med konsulatet?
Dette er viktigere.
Paul lever.
Vi må redde broren min fra deportasjon. Kanskje døden.
Vi har ikke mye å spise, men vi har vin.
Vin er bra.
Vi har disse.
Folk tar med sjokolade til maestroen.
- Albert. Petit. - Jeg må snakke med deg.
Ikke deg.
Paul er fengselet der Lisa og jeg ble holdt.
Sier du det?
Og nå? Kan vi få ham ut?
Vi skal prøve.
Jeg vil hjelpe til.
La oss gå inn.
- Jeg vil også hjelpe. - De vil ikke ha din hjelp.
Hjelp meg.
Vi henter Chagalls kunst.
- De drar ikke uten den. - God idé.
- Kan vi få bilnøklene? - Ja.
- Men... - Kom igjen.
Kan du kjøre, Varian?
Jeg er fra New Jersey.
Jeg er lei denne dritten.
Konvoien kjører annenhver dag.
Vi må få ham ut før han settes i en bil.
- Det fengselet er en festning. - Ja.
Vi må stoppe bilen utenfor byen.
Slippe Paul og de andre fri.
Det er enkelt nok å blokkere veien.
To av oss kan ta sjåføren, to andre kan åpne opp bak.
- Ubevæpnet? - Det kan fungere. De venter oss ikke.
- Det er en dødsfelle uten våpen. - Han har rett.
Vi må få tak i ett eller to våpen.
- Beklager. Når drar neste konvoi? - Touré finner ut hvilken bil Paul er i.
Og så da? Skal dere vente midt i veien?
Det kan ta timer, flere dager.
Jeg kan snakke med vaktene. Jeg kan bestikke dem.
- Det fungerte i fjor. - Det er en livstid siden.
I fjor arresterte de meg fordi jeg snek meg på en båt.
Nå går det ingen båter.
Nå arresterer de folk uten grunn.
Tiden for bestikkelser har passert.
Vi må forsvare oss.
Jeg er enig.
Neste konvoi drar i morgen tidlig.
Paul er blant fangene.
Fjern alt før politiet kommer tilbake.
Vi kan bare fortsette å kjøre.
Sammen.
Til hvor da?
Ikke Paris.
Nei.
Ikke Roma.
Ikke Jerusalem.
Berlin er borte.
Hva om vi bare blir her?
To ungkarer. Fin hage. Et par sauer.
Hvorfor ikke?
Vel, for det første
er jeg ikke ungkar.
La kona di finne noen som virkelig elsker henne...
...og bli her med meg.
Hva gjør vi her?
- Vi pakker Chagalls kunst. - Du er en modig mann.
Bare de modigste drar til Europa for å redde fremmede.
- Thomas... - Hva med å redde deg?
Jeg vil ikke leve i skjul.
Varian.
Personlig og profesjonelt.
Jeg har fått nok av løgnene.
Og hemmelighetene.
Nok av ensomheten.
Selv menn som oss...
...fortjener å være lykkelige.
Lykke er komplisert.
Er det det?
Når du er i mine armer, føles det ikke komplisert.
Det er selvmord.
Hør her.
Ring fyren din.
Book flyet. Når Paul er fri, er jeg din. Jeg lover.
Chicago, her kommer vi.
- Sier du det så jeg holder kjeft? - Jeg mener det.
Kom hit.
Jeg vil starte et nytt liv med deg.
Jeg gleder meg til å starte på nytt i USA med deg.
Du vet at jeg ikke ber deg gi opp kampen?
Det vet jeg.
Jeg vet vi finner nye måter å kjempe på derfra.
Det kan hende vi er mer effektive når vi angriper fra utsiden.
Jeg kan ikke dra før Paul er fri.
Jeg vet det, men...
Du kan ikke gjøre det ubevæpnet.
Nei.
Jeg...
Jeg vet hvor noen våpen er begravd.
- Hva? - Ja.
Jeg møter deg nede.
Vi kan stoppe.
Jeg bryr meg ikke om noen hører oss.
Kom igjen, opp!
Ut!
Miss Gold.
Hva bringer deg hit?
Jeg skal hente visumet til Otto Albert Hirschman.
Mr. Patterson har det på kontoret sitt.
Vær så god.
Hva har vi her? Kom inn.
Veggene har ører.
Sekretæren min jobber for Gestapo.
Mademoiselle Letoret?
Hun er en god sekretær. Kanskje alle jobber for Gestapo.
Vet faren din om Albert Hirschman?
En ung, energisk fyr som ham har nok en stor fremtid i USA.
Snart vil selv faren din elske ham.
Når tror du han går fra deg?
Hva er han? Tjuefire? Tjuefem?
Han har hele livet foran seg. Men du...
En sånn gutt?
Omstendighetene har vingeklippet ham.
Bare vent til han kommer til USA og lærer å fly.
Hva mener du med det?
Han kommer ikke til å trives på golfbanene rundt Michigansjøen.
Er du ferdig?
Ikke helt.
Jeg har bevis på at du, Mary Jayne, en amerikansk borger, har jobbet
med britisk etterretning på fransk jord. Du vet sikkert at det er ulovlig.
Hvis du ikke umiddelbart reiser,
kommer jeg til å sørge for at du havner i retten for forræderi.
Nå er jeg ferdig.
- Takk for at du kom. - Selvfølgelig.
Chagall-paret har visum, heldigvis, men ingen båter, ingen identitetspapirer.
- Er de klare? - De har pakket.
Greit.
Jeg har kanskje en siste god idé.
Den med diplomatskilt. Ingen sjekker bilen på grensen.
Stikk skrutrekkeren i nøkkelhullet, så girer du mens du akselererer, ok?
- Mr. Bingham? - Jeg la igjen bildene mine.
Jeg skal bare hente dem.
- Jeg gjør det. Mr. Bingham! - Du vet ikke hvor de er.
En grønn campingvogn svømmer i en fjellelv.
Regnbuesjakkbrikker tenner ild.
Kattunger løper fra en kurv og sover rolig i solen.
Vær varsom!
Se hva som skjer.
- Ut av bilen! - Ut av bilen!
Ut av bilen!
Ned!
På bakken!
Ned på bakken! Ut av bilen!
Gi meg våpenet ditt.
Her. Gå dit!
Ned!
- Ned! - Legg ned våpenet! Ned på bakken.
Fort!
Ikke rør dere.
Det er nok! Ikke rør dere.
Ligg ned.
- Bror. - Lillebror.
- Hva sier han? - Velsigne styrken din.
Ikke rør deg!
Lillebror.
Pust. Prøv å puste.
Pust. Det går bra.
Lillebror.
Lillebror, bli hos meg.
Madame Chagall.
La oss dra.
- Nå! - Jeg vekker monsieur Chagall.
- Hvor er Thomas? - Skal jeg hente ham?
- Nei. Hør her. - Hva?
Jeg skal kjøre dem.
- Til Spania? - Lisboa, jeg seiler med dem til New York.
Men hva med...
- Det går ikke i virkeligheten. - Men dette er virkeligheten.
Det er ikke det.
Jeg har aldri følt meg så levende.
Ikke jeg heller.
Varian.
Hjelp meg med maleriene?
- Hvor er Bingham? - Han er ikke her.
Hvem skal kjøre denne greia?
- De vet at du tok bilen. - Det er den eneste måten.
Du blir forvist eller arrestert. Du får ikke komme tilbake.
- Jeg må hjelpe dem. - Nei.
Ikke si at det handler om dem.
Her er vi. La oss dra.
Varian.
Jeg er lei for det.
Jeg trodde vi skulle bo her for alltid.
Jeg trodde også det.
Er det noe vi kan si?
En bønn?
Noe?
Mary Jayne!
Hun har dratt.
Mary Jayne!
Du gjorde en god jobb.
Kom, Dagobert.
Mary Jayne!
Hva skjedde? Er du ok?
Du rakk det.
Men bare...
Jeg kunne ikke la deg dra uten å si farvel.
Åpne den fordømte bommen.
Stjålet? En limousin?
I fullt dagslys.
- Monsieur Fry kjørte den? - Kan du arrestere ham?
Kanskje, ja.
Kanskje vi bare skal la ham dra.
- Hva? - Skaff deg en ny limousin.
Glem bilen. Hva med dem? De er kriminelle og degenererte.
Ja, selvfølgelig.
Men...
Men nå, endelig...
...er de noen andres problem.
God natt, Mr. Patterson.
Mellom 1940 og 1941 hjalp Varian Fry og ERC
mer enn 2000 av nazistregimet ofre med å flykte til USA.
Frankrikes væpnede motstand begynte 1941,
hjulpet av afrikanere, europeere og den britiske spesialoperasjonen.
USA gikk endelig inn i kampen mot nazistene sent i 1941.
INSPIRERT AV JULIE ORRINGERS ROMAN
DENNE SERIEN ER ET FIKSJONSARBEID INSPIRERT AV EKTE FOLK OG HENDELSER
Tekst: Anya Bratberg