EZRA WOLFSON, ODPOČÍVEJ V POKOJI
Amen.
SUROVÉ DIAMANTY
Děkujeme moc.
Veroniko, vezměte to nádobí a dejte ho nahoru do kuchyně,
do myčky, ano?
Mockrát děkujeme.
Jak to jde?
Ráno mi volala Léa.
Která Léa, tvá sestřenice?
Speyerova žena.
Chtěla, abych vaší matce něco vyřídila.
Je to baba protivná.
Chtěla, abych vám vzkázala,
jak moc se Speyer stydí za své chování na dobročinném večírku.
My víme. Copak jsi ho neviděla?
O šivě za mnou každý den chodil a prosil o naše odpuštění.
- Jeho žena dělala totéž. - Jenže…
teď prý říká, že to chce odčinit, jakkoli budete chtít.
To nebude nutné.
- Způsob, jakým s Ezrou mluvil… - Byl v právu.
Rozmyslete si to.
Jo.
Mami, nestalo se ti nic?
To nic není.
Pořezala ses. Nesahej na to.
Ach jo, mami.
Nesahat.
Mami.
Mluvila jsem s Malkou.
Může ti někoho najít.
Na co?
Někoho, kdo ti bude pomáhat.
Ne, ne. Mám Veroniku. Ta mi stačí.
Mami, mám na mysli někoho, kdo se o tebe postará,
ne někoho, kdo ti uklidí doma.
Veronika chodí večer domů.
To chceš být v tak velkém domě sama?
Co kdyby se ti něco stalo?
Nepřeju si, aby tady se mnou žila cizí gójka.
Tak bydli u nás.
Budeme moc rádi, když budeš u nás.
Já odsud nikam nejdu.
Pane Wolfsone.
Mockrát díky, moc jste mi pomohl.
Přijměte moji upřímnou soustrast. Byl to velký muž.
Odchází s ním výjimečná generace.
Na tohle číslo mi nevolejte.
Neberete mi ten mobil, co jsem vám dala.
To není tak lehké. Pořád se kolem mě někdo motá.
Pane Wolfsone, protože si vás vážím, dala jsem vám týden,
ale ten týden uplynul. Začneme dnes.
Ne, dnes to nejde. Dnes končí doba truchlení.
Musím toho hodně zařídit. Mám čas zítra.
Dobře. Zavolám vám na ten mobil a řeknu vám kde a kdy se uvidíme.
- Mějte ho u sebe, prosím. - Dobře.
A aby bylo jasno, pane Wolfsone,
dál už to oddalovat nebudeme. Uvidíme se zítra. Rozumíme si?
- Ano, rozumíme. - To doufám.
- Eli. - Co?
- Něco mám. - Teď ne, Benny.
- Je to naléhavé. - Stavím se pak v kanceláři.
Nepočká to.
- Náročný týden. - Jo.
Netušila jsem, že se nás sem vejde tolik. Měl hodně přátel.
A všichni na mě koukali jak na vraha.
- Všichni ne. - Ale jo, fakt.
Málem jsem si nadělal do kalhot.
Promiň, že jsem na tebe byla tak zlá. To nebylo fér.
Neměl jsem se ti plést do života.
Musíš se rozhodovat sama.
Co teď?
Zpátky do Londýna?
Možná.
Musím to promyslet.
Mám na zítra zařídit schůzku s právníky.
Dozví se to i tvůj bratr a sestra.
Jde o dům?
Matka chce převést akcie firmy.
Tak jo. Dobře. Bylo načase.
Rozdělí firmu mezi vás tři. Rovným dílem.
Co? Odkud to víš?
Od ní. Ptal jsem se jí.
Nechce, aby mezi vámi byla zlá krev.
„Žádné nadržování.“
Jak bys to chápal?
Zůstaneš v čele firmy, ale to nic neznamená.
Noe s Adinou táhnou za jeden provaz.
Společně budou mít 66 procent, úplnou kontrolu.
Rozhodovat budou oni, ne ty.
Když se jim postavíš, vymění tě.
Že se nestydí…
Patnáct let se neukáže, a teď si přijde nás okrást.
- Nepřekvapuje mě to. - Je to tady.
Zařídím, aby ho matka vypsala.
To nestačí. Musíme ji přesvědčit, aby celou firmu nechala tobě.
Proč by to dělala?
Pro ni je nejdůležitější, aby přežil odkaz vašeho otce.
Jeho tragická smrt vzbudila soucit vůči vaší rodině.
Můžeme toho využít, ale jenom pokud firmu povedeš ty.
Kam tím míříš?
Menachém Rosenberg je bratranec mého otce.
Během šivy jsem ho přesvědčil ke spolupráci s Wolfson Diamonds.
Je to skvělá partie. Vy prodáváte surové diamanty, oni je brousí.
Chce investovat spoustu peněz,
ale nepůjde do toho, když bude firma rozdělená. To je risk.
Chce, aby firma měla jednoho vlastníka.
- Myslíš, že to matka pochopí? - Určitě.
Řekneme jí to společně. Dobře?
Ty jsi její syn a já její oddaný synovec.
Vysvětlíme jí, že si to firma nesmí nechat ujít.
Je to riskantní.
Nemůžu jednat za jejich zády.
Eli, tvůj otec věděl, že pro úspěch je potřeba riskovat.
Máš příležitost být jako on a jako tvůj děda,
udělat odvážný krok k zajištění budoucnosti firmy.
Chceš být ten, kdo firmu pohřbí,
nebo ten, kdo jí vdechne nový život?
- Za chvíli půjdeme, Tommy. - Dobře.
- Brýtro. - Dobré jitro.
- Potřebuju pomoct. - S čím?
Druhá část dodávky se zasekla. Musíš tam jet.
- Počkej, v čem je problém? - Neodeslali ji. Nevím proč.
Zajeď tam a postarej se o to.
- Dobře. - Hned, prosím. Nesmíme mít zpoždění.
- Gilo, uděláš pro mě něco? - Jo, a co?
Pohlídáš na chvíli Tommyho? Musím jít.
Jo, jasně.
- Budeš chvíli u Gily. - A co to kino? Slíbils to.
Neboj, zase se vrátím. Můžeš si hrát s bratránky.
Můžou jít do kina s náma?
Oni do kina nesmí, Tommy. Je to zakázané.
- Ale my půjdeme, viď? - No jasně.
Hezky se bav. Tak zatím.
Dík.
Tak jo. Vezmi si kabát.
Děkuji, pane Rosenbergu, že jste si na nás udělal čas.
Benny na vás pěje samou chválu.
Velmi našemu otci pomohl, a mně také.
Ujistil mne, že budete dobrým a spolehlivým partnerem.
Dá-li Bůh, ano.
Lidi překvapuje, že v Antverpách ještě někdo brousí diamanty,
ale my nikam nepůjdeme.
Běžné kameny je možné posílat do Indie,
ale diamanty špičkové kvality vyžadují špičkovou práci.
- Rozhodně. - Posaďte se.
A my věříme, že vaše společnost nám ty prémiové diamanty zajistí.
Tím jsme proslulí.
V poslední době jste ale s prémiovým zbožím neobchodovali.
V poslední době tolik ne, ano.
Kontakty máme, ale klienti o takové zboží neměli zájem.
- Ale my ano. - Dá-li Bůh, taky ho dostanete.
Víte, Eli…
Když dodržíte své slovo, můžeme se stát velkým jménem našeho průmyslu.
Než budeme pokračovat, chci zdůraznit jedno.
Povídejte.
Jméno společnosti zůstane Wolfson Diamonds. To nemůžu změnit.
To chápu, a nic nenamítám.
Nenabízíme vám fúzi.
Odkoupíme 49 procent vašeho podílu za příznivou cenu
a Wolfson Diamonds bude naší obchodní divizí.
Zůstane vám tedy 51 procent a kontrola nad Wolfson Diamonds.
- To zní dobře. - Vás takhle zamlklého neznám.
Jsem rád, že jsem měl tu čest vás spolu seznámit.
Taková skromnost!
Zařídíme pro něho odměnu za zprostředkování. Ano?
Přirozeně. Zapracuji to do smlouvy.
Moc vám děkuji. Toho si opravdu vážím.
Tak Eli, stanete se mým obchodním partnerem?
Bude mi ctí.
- Gratuluji. - Gratuluji.
- Pojďme hned za matkou. - Ještě ne.
- Eli, nemáme čas. - Musíme sehnat dodavatele.
- Máme ty Indy, ne? - Ti jsou od Adiny.
- Bez ní do toho nepůjdou. - Třeba ve firmě zůstane.
- O to se postaráme, až to podepíšeme. - Ne.
Když Rosenbergovi nedám, co chce, tak mě zruinuje.
Přinejlepším budu všem pro smích.
Bez spolehlivého dodavatele se do ničeho nepustím.
- Pak bych šel za Fogelem. - Zbláznil ses?
Nikdo jiný tolik prémiových diamantů nesežene.
- Nesnáší mě. - Byl na šivě.
- Musel. - Fogel je obchodník.
Až uslyší nabídku, všechno zapomene.
Ale nezapomene.
Nemáme čas navázat vztah s novým dodavatelem.
Navíc, Fogel tě zná.
Pojďme to aspoň zkusit.
Opřete se do toho, fofrem.
Bužare.
Všechno je tady, ale zadrželi nám loď do Londýna.
Přestávka skončila!
Převážela zboží z Maroka.
Slíbili jste, že to dneska pojede do Londýna.
To nejde, není loď.
Pak to tam někdo musí odvézt autem.
Autem do Londýna? S takovým nákladem?
Moc riskantní.
Je jen jedna cesta, a tu teď bedlivě sledujou.
- Nemám celej den, dělejte! - Takže?
Bez obav. Za pár týdnů budeme mít loď.
Pár týdnů? Ne, chtějí to dneska.
Hele, jestli se ti to nelíbí, odvez si to tam sám.
Kde to je?
O co jde?
Díky, že jste nás vzal bez ohlášení.
- Říkali jste, že to nepočká. - Přesně tak.
Nuže?
Za prvé bych ti chtěl poděkovat za návštěvu během šivy,
navzdory tomu, co se stalo.
Taky bych se chtěl hluboce omluvit za své předchozí jednání.
Lituji toho a byl bych rád, kdybychom na to zapomněli začali nanovo.
Nový začátek.
Poslouchám vás.
Jde o tohle: Firma má jistou příležitost,
ale je nutno jednat rychle.
Z Wolfson Diamonds bude významný odběratel.
Uzavřeme partnerství s místním výrobcem.
Velké objemy. Prémiová kvalita.
- Co je to za výrobce? - Rosenberg.
Musím říct, že jsem ohromen.
Ale k čemu potřebujete mě? Co vaši indičtí přátelé?
Chtěli bychom rozšířit…
Měl jsem během šivy čas přemýšlet.
Od rána do noci mi členové naší komunity kondolovali
a modlili se za duši mého otce,
i ti, co se o týden dříve cítili být zrazeni.
Uvědomil jsem si proto…
byla chyba se spojit s góji,
Nic proti nim nemám, ale nejsou…
Nejsou to naši lidé.
Došlo mi, že v takových časech musíme být jednotní a pomáhat si.
Spousta obchodníků se dnes staví nad potřeby komunity. To se musí změnit.
Proto jsem spojil síly s Rosenbergem, proto jsem tady.
Kde je Adina?
Je u naší matky.
Je otřesená, nemá teď na práci ani pomyšlení.
Co na to říct?
Nový začátek.
Ano?
Adino, nechci vás obtěžovat, jistě máte důležitější starosti.
Ale kdepak. Jen papíry a faktury.
Vy jste v práci?
Musíme se dát zase do pohybu.
Jistě. Já jen, že Eli říkal, že teď na práci nemáte ani pomyšlení.
Cože? Vy jste s ním mluvil?
Zrovna odešel, s Bennym Feldmanem.
To jste nevěděla. Chápu.
A co chtěli?
Jak to tam dostaneš?
Dej mi pár těch pytlů.
Ten smrad už z auta nedostaneš.
Je půjčený.
Zabalte to do pytle.
- Teď ne, Adino. - Tohle nepočká.
Co se děje?
Víš o té zítřejší schůzce s právníky?
Jo, ale nic od toho nečekám.
Eli nás chce zbavit podílu.
Stýká se s lidmi za našimi zády, vykládá o mně lži.
Chystá se podepsat smlouvu s jinou firmou.
Ten hajzl.
Potřebuju pomoct, Noe, sama to nezvládnu.
Doufám, že není pozdě.
Už jedu.
Musím jet.
- Už to skoro je. - Teď si to vzít nemůžu. Vrátím se.
Ne, žádný hry, příteli. Tahiri to chce odlifrovat hned.
- Vyzvednu si to jinde. - Ber teď, nebo nikdy.
Teď nemůžu. Tohle je váš průser, a já ho za vás řeším,
tak aspoň spolupracujte.
Zrovna jsme o tobě mluvili.
- Jak to jde? - Dobře, zrovna jsme obědvali.
Už jedeš?
Právě proto volám.
Nestihnu vzít Tommyho do kina.
Fakt?
Pořád mluví o nějakém čínském klukovi se superschopnostmi.
Já vím, ale mám toho teď moc.
Řekni, že mu to vynahradím, jo?
- Tak jo. - Díky, Gilo.
Ahoj.
Proč to musíš být jen ty?
Rosenberg nechce problémy.
Řekni mu, že se postaráš, aby žádné problémy nebyly.
Nechce nic riskovat.
Víme, jak to dopadá v jiných rodinách.
Osobní spory mezi sourozenci můžou potopit i tu nejlepší firmu.
Ale co bude s Adinou?
Může zůstat. Postarám se, aby její rodina nijak nestrádala.
Tetičko, tohle by strýček, klid jeho duši, chtěl.
Chtěl, aby tu firma byla i pro budoucí generace.
Důkladně jsem to promyslel. Eli má pravdu.
Je to nejlepší způsob, jak zajistit, aby tu firma byla i za 50 let.
Je to jediná cesta, mami.
U sebe to pochopím, mně nic nedlužíš.
- Ale Adina? Takhle ji podrazit? - Tak to přece není.
Ale je, Eli. Jednal jsi za mými zády.
Chtěl jsi převzít firmu a půlku prodat.
Nic jsem neřekl, protože tě znám.
- Dělal jsem to pro dobro firmy. - Dobro firmy?
Tohle je dno. Sotva skončila šiva a ty už kradeš a pletichaříš.
- Co si to dovoluješ? - A mně říkáš zrádce.
Tady nejde o nás! Jde o budoucnost rodiny.
- Myslíš to vážně? - V životě jsem se necítila tak poníženě.
Udělal jsi ze mě blbce, Eli. Úplně přede všema.
Nemohl jsem nic dělat.
Jak to myslíš, nemohl nic dělat? Měl jsi s tím jít za mnou.
A co bys mi na to řekla?
Divíš se, že ti nevěřím? Podívejte se na sebe.
Vždycky jste spolu byli spolčení. Vždycky jste byli oba proti mě.
Když Janki dospěl, taky byl na vaší straně.
Neměl jsem na výběr!
Je to mé právo.
Čekáš, že to máma odsouhlasí?
Už souhlasila.
Právníci už to ví. Je to zařízené. Zítra to bude oficiální.
Mrzí mě, že jste se to dozvěděli takhle, chtěli jsme vám to vysvětlit zítra.
Eli.
Celý život si myslíš, že ti bylo ukřivděno.
Ale nebylo.
Vždycky jsi měl víc, než bys měl mít.
Bylo to z lítosti.
A teď jsi ukradl i zbytek.
Ale na tohle nemáš, Eli.
Ne že bys dělal špatně svoji práci…
ale proto, že nemáš žádný respekt.
A nikdy mít nebudeš.
Jestli můžu něco…
Určitě si nedáš?
Nechceš něco sladkého?
Kluci.
Chcete podniknout něco tajného?
Něco tajného?
Pozor.
- Ne, já. - Já.
Hustý!
- Můžeme si dát popcorn? - Můžeme?
Máme vlastní dobroty, dobře?
- Máš moje kafe? - Jedeš pozdě.
- Sorry. - Bužar řek, ať nečekám.
Už jsem tady.
- Mám pro tebe práci. - Už práci mám.
To kafe musí ještě dneska do Londýna.
- Tohle chceš propašovat? - Vím, jak to schovat.
- Seděls někdy? - Co?
Venku je to lepší.
Vyřešeno?
- Mám to zboží, ale… - Co?
- Do Londýna ho nedostanu. - Ne.
Máš ho u sebe?
- Ano. - Tak to přivez. Dneska.
To nejde.
Ještě týden, Noe, a skončili jsme.
- Hned to přivez. - Je to nebezpečný.
- Takže si mám nasrat? - Kerro.
Tohle je tvoje práce. Dokonči ji.
Chápu, že to teď nemáš lehké, ale na chvíli na to zapomeň a zařiď to.
Kam jsi zmizel?
- Adino, musíme si promluvit. - To bych ráda.
- Zajímá mě, co se děje. - Budu u hlavního nádraží, u mostu.
- Noe, co se děje? - U nádraží, pod mostem. Prosím.
- Proč jsme se nesešli doma? - Nemůžu opustit auto.
- Proč? - Adino, potřebuju pomoct.
Potřebuju dodávku Chevra kadiša.
- Co máš v autě? - Ne, ne, nikdo neumřel.
- Potřebuju něco převézt. - O čem to mluvíš?
- A proč to mám zařídit já? - Všichni tě znají a věří ti.
Noe, co se děje? Do čeho jsi nás to zatáhl?
Ten obchod, co jsme udělali. Nebylo to tak jednoduché.
Jde o víc než o diamanty.
Ne. Co, drogy?
Nechtěl jsem tě do toho zatahovat, ale musím.
Kerra bere drogy od lidí, co perou peníze přes naše diamanty.
Taková je cena za záchranu firmy.
Možná měl Eli pravdu.
Kdybych věděl to o Elim, nedělal bych to.
Pustila jsem tě k sobě domů. Věřila jsem ti.
A tys nás zatáhl do takové špíny.
Dělám to pro vás. Věděla jsi, že si zašpiníme ruce.
- Drogy jsi nezmínil. - Jinak to nešlo.
Jinak to nešlo?
Myslíš si, jak jsi lepší než Eli, ale nejsi.
- Jste oba stejní. - Adino, počkej.
Uvidím, co se dá dělat.
- Haló? - Haló, pane Speyere?
Rád vás slyším, Adino.
Ano, Rivki mi řekla, že chcete odčinit své chování.
Chci, moc.
Je něco, co pro nás můžete udělat, ale musí to zůstat mezi námi.
Cokoli budete chtít.
Ukaž.
- Na to bych skočil i já. - Určitě?
Buď bez obav. Tohle auto prohledávat nebudou.
Je to jak sanitka.
Co když na mě začne někdo mluvit hebrejsky?
Jenom přikývneš a odvrátíš pohled. Hlavně nemluv.
Hej, nemáš cigáro?
Menachéme.
Omlouvám se, zavolám vám zpět. Ano, zavolám zpět.
Adino, jaké překvapení.
Chtěli jste mě s mým bratrem obrat o firmu?
- Ne, ne. Chraň Bůh! - Přestaňte lhát. Eli mi to řekl.
Ale Adino, vy víte, jak moc vás obdivuji.
Nikdy bych nepožadoval, aby vás vyškrtli. Nikdy.
- Ale chtěl jste to. - Ano, protože na to naléhal Benny.
Říkal, že vy tři se nikdy neshodnete, že by to byl chaos.
Tak se přeci pracovat nedá.
Kdo ten obchod inicioval?
- Měla jsem vědět, žes to nebyl ty. - Co?
Byl to Benny. Manipuluje tebou.
Nikdo mnou nemanipuluje. Nejsem dítě.
Eli, kdy ti to nabídl?
Nesnaž se to zastavit. Už mám smlouvu. Podepíšu ji.
- Ukaž mi to. - Je to férová…
Ukaž mi tu smlouvu, Eli.
- Ty blbče. - Co?
- Dostane pět procent. - No a?
Odměna za zprostředkování od Rosenberga.
Eli, píše se tu: „Pět procent rozdělených mezi obě strany.“
Může se proti tobě spojit s Rosenbergem.
Ne, ne, počkej, mám 51 procent.
Ne, nemáš. Máš 51 procent minus 2,5.
Přemýšlej.
- To by Benny neudělal. - No tak.
Tohle vždycky chtěl.
Ten had.
Měli jsme tušit, že něco takového zkusí. Kretén.
Ať je to jak chce, musíme být na té schůzce zítra všichni.
Dobře.
Všechno v pohodě?
- Kde jsou? - U sebe v pokoji.
Hrají si na ten film. Už popáté.
- Tys je vzala do kina? - Když on byl tak smutný.
- Jaké to bylo? - No…
Líbilo se jim to, a mně taky.
Bylo to velmi vtipné a krásné.
Kéž bych u toho byl.
Dojdu pro něj.
Tommy, je tady táta.
- Ano? - Říkala jsem, ať máte ten mobil u sebe.
Co chcete?
Buďte zítra před ministerstvem spravedlnosti. Vyzvednu vás.
- Nemám vám co říct. - Pane Wolfsone, já vás varovala.
Já vám nepomůžu.
Buďte tam, nebo si pro vás přijdu do kanceláře se dvěma policisty.
Já nemám kancelář.
Co tím myslíte?
Už nejsem součástí firmy. Nejsem součástí ničeho.
- To probereme zítra. - Už mi nevolejte.
Pane Wolfsone, uvidíme se zítra. Pane…
- Nějaký problém? - Nefunguje to.
- Moment. - Rychle, prosím.
Prověřte to.
Je mi líto, karta neplatí.
- Jak neplatí? - Vaše karta byla zrušena.
Nesmysl.
Dobré ráno, tetičko.
Tetičko.
Dělal jsem jen to, co by si přál strýček.
Už nikdy o něm nemluv.
- Tetičko. - Pane, musím váš požádat o odchod.
- Pane. - Jo, vždyť už jdu.
Lhal mi do očí.
Své vlastní tetě.
Jo, mami. Chamtivost dokáže lidi zaslepit.
To nebyla chamtivost, to byla závist.
Benny vždycky chtěl být součástí rodiny.
Jediný způsob, jak to udělat, bylo nás okrást.
A věděl, kdo mu s tím pomůže.
Já mu nepomáhal. Taky mě oklamal.
- Protože seš idiot. - Takhle nemluv!
- Nemám snad pravdu? - Tebe se to netýká!
Ticho už!
V jednom kuse spolu zápolíte, jako byste byli nepřátelé.
Styďte se.
Prosím, posaďte se.
Tak, dobrá.
Dobře.
Všechny akcie a aktiva Wolfson Diamonds jsou ve vlastnictví
Sáry Wolfsonové, zde přítomné.
Sešli jsme se zde kvůli převodu akcií.
Sára Wolfsonová písemně stvrzuje, že všechny akcie, celkem 100 procent,
spolu s veškerými aktivy Wolfson Diamonds,
budou převedeny na její dceru, Adinu Gläzerovou, rovněž zde přítomnou.
Mami, co blbneš?
Chlapci už napáchali škody dost.
Bůh z nějakého důvodu udělal tebe nejchytřejší a nejpoctivější.
Vím, že na tebe budu pyšná.
Je důležité podotknout, že na převod se nevztahuje daň.
- Doporučuji proto nečekat. - Ne, počkat.
Ne. Ano.
Máš pravdu.
Selhali jsme, protože jsme byli rozdělení.
Ale rodina, mami…
Rodina je rozdělená už dlouho.
Rozdělila se, když Noe odešel
a otec mu zakázal se vrátit.
Sama to nezvládnu, mami.
Nechci to dělat sama.
Jestli chceme firmu postavit zpátky na nohy, musíme to udělat společně.
Společně.
Všichni.
Všichni, kdo tu jsme.
Takže chci,
aby se všechny akcie a aktiva rozdělily mezi nás tři.
Rovným dílem.
Vlastníkem je v tuto chvíli stále vaše matka.
Dobrá.
Rovným dílem.
Adino, jsi si jistá?
Ano.
Odteď…
jsme v tom spolu.
Už žádné lži.
A žádná tajemství.
Chci jen připomenout, že stále musí být zvolena hlava společnosti.
- Adina je… - Ne, ne.
Eli, necháme to tak, jak to je. Zůstaneš v čele firmy.
Nechceme způsobit zmatek. Bude to jako přirozené následovnictví.
- Vypadá to lépe. - Pardon.
- Brýtro. - Dobré jitro.
- Zníš vesele. - Já věděla, že to zařídíš.
- Nebyla to hračka. - Chci probrat další postup.
Hele, jsem rád, že to vyšlo, ale musím na nějakou dobu zůstat tady.
Dobře, to ráda slyším. Už víme, jak se hodí tě mít na místě.
- O čem teď mluvíš? - To ti vysvětlí ten nóbl bankéř.
Co? Proč?
Všichni jsou s obchodem spokojení. Chtějí v něm pokračovat.
A já taky.
Kerro, tohle byla jednorázovka.
Ale jdi ty.
Jasně jsme se na tom domluvili, jednorázový obchod. Slíbil jsem…
Slíbil jsem to své rodině. Nemůžu je s těma lidma spolčit.
Nebuď nevděčný, Noe.
Jenom díky tomu vaše firma pořád funguje.
To jistě chápeš.
Ničeho se neboj. Je to dobrý obchod.
Jen se postarej, aby byli všichni spokojení.
O nic víc nejde, ne?
Už se tvá matka rozhodla, co bude s domem?
Je moc velký, Adino. Neměla by tu být sama.
Taky nebude.
Tohle je domov naší rodiny, a tak by to taky mělo zůstat.
A…
vždycky jsi chtěl větší zahradu pro děti, ne?
To je dobře.
Nastupte si.
Inu?
Jak se daří?
Jak se má rodina?
Překlad titulků: Petr Remis Čermoch