Dr. Cotter.
Han skal dø. Hun skal dø. Mamma skal dø. Jeg skal dø. Alle dør.
Jeg vil ikke... Jeg skal ikke...
Jeg har ikke fått ham til å snakke, svare meg, noe.
Bare dette.
Skjønner.
Takk, Dan.
Hun skal dø. Mamma skal dø. Jeg skal dø. Alle dør.
Ingenting teller. Hun teller ikke. Han teller ikke. Mamma teller ikke.
Jeg teller ikke. Ingenting teller. Jeg teller ikke.
Jeg teller ikke. Han skal dø. Hun skal dø.
Han skal dø. Jeg skal dø. Alle dør.
Ingenting teller. Hun teller ikke. Han teller ikke.
Alle dør. Jeg skal dø. Ingenting teller. Hun teller ikke. Han teller ikke.
Mamma teller ikke. Ingenting teller. Jeg teller ikke.
Jeg skal... Jeg skal...
Hun skal... Alle... Jeg skal...
Jeg teller ikke. Jeg skal...
Hei, Carl.
Hva skjer i dag?
Jeg er døende.
Nei.
Jeg tror ikke det.
Jeg tror du har nok en manisk episode.
Ikke.
Ikke si det til meg.
Du vet det ikke.
Jeg føler det rundt meg. Det presser.
Jeg er redd.
Jeg vet at det du opplever, føles virkelig,
men det kan ikke skade deg.
Jeg lover det.
Han skal dø. Hun skal dø. Mamma skal dø. Jeg skal dø.
Alle dør. Ingenting teller. Hun teller ikke.
Hei, Wanda.
Jeg legger Carl Renken inn til observasjon noen dager. Han er harmløs.
Noen må se til ham annenhver time.
- Skal bli. - Takk.
Dr. Desai lette etter deg.
Takk.
Nei! Vær så snill!
Dere skjønner ikke! Jeg kan ikke inn dit! Nei!
Nei! Vær så snill!
Kom inn.
Hei, sendte du pasienten...
...Sarah Marquet til behandling i går?
Ja, hun er narkoman og maniker og har vært innlagt her noen ganger før.
Rose, hun har ingen forsikring.
Men hun trenger behandling.
Styret er sinte på meg fordi vi betaler for nok en seng.
Styret bør bry seg om meningen med jobben vår.
Jeg betviler ikke dømmekraften din.
Men kom til meg først, så jeg kan ta meg av det på forhånd.
- Greit? - Ja.
Ok. Unnskyld.
Du har ikke vært her siden kveldsskiftet i går?
Dr. Cotter.
Laura Weaver, 26. Student.
Politiet pågrep henne for ordensforstyrrelse.
- Hun kom hit i ambulanse. - Psykiske problemer tidligere?
Ingen journal, men politiet sendte en rapport
om en annen hendelse i forrige uke.
Hva dreide det seg om?
En professor på skolen hennes slo seg selv i hjel med en hammer.
Hun ble avhørt som eneste vitne.
En hammer?
Hei.
Laura?
Jeg er dr. Cotter, terapeut.
Vil du sette deg?
Ok.
Jeg vet du er nervøs.
Det er greit.
La oss ta en prat.
Dette er et trygt sted.
Ikke for meg.
Hvorfor sier du det?
La oss sette oss.
Vær så snill.
Ok. Jeg skal stille noen spørsmål som kan virke dumme.
Hva slags ukedag er det?
Torsdag.
Og måneden?
Oktober. Jeg er ikke gal.
- Ingen sier det. - Nei, men du må forstå.
Jeg er doktorgradsstudent, ingen gærning. Ok?
Pust dypt inn og fortell meg hva som skjer.
Jeg ser noe.
Bare jeg kan se det.
Jeg vet hvor sinnssykt det virker.
Men det er... Denne tingen, jeg kan ikke forklare den.
Hva ser du?
Det ser ut som mennesker, men er ingen person.
Jeg skjønner ikke riktig.
Det ser ut som forskjellige mennesker.
Noen ganger later det som om det er noen jeg kjenner.
Noen ganger er det en fremmed.
Noen ganger ser det ut som bestefar. Han døde foran meg da jeg var sju.
Men det er det samme.
Det er som...
Det er som om det går med menneskeansikter som masker.
Ok. Ser du det nå, her?
Hva skjer når du ser det?
Det smiler til meg.
Men ikke vennlig.
Det er det verste smilet jeg har sett.
Når jeg ser det, føler jeg at noe forferdelig vil skje.
Jeg har aldri følt meg så redd som når jeg ser det.
Laura, har du eller andre i familien din hatt hallusinasjoner?
Det er ingen hallusinasjon. Det er ekte. Du forstår ikke. Det gjør ting med meg.
Det får fæle ting til å skje rundt meg.
Det har overtatt hele livet og sinnet mitt og...
...det forteller meg ting.
Det sa at i dag...
I dag skal jeg...
Det går bra.
Jeg vet at det du opplever, føles virkelig.
Noen ganger når vi føler oss overveldet
eller opplever et intenst traume, vil sinnene våre...
Du hører ikke etter.
Herregud.
Jeg skal dø, og ingen hører på meg.
Det går bra, Laura.
Herregud.
Det går bra.
Se på meg.
Det går bra.
Se på meg.
Herregud. Nei!
Det er her!
- Kom deg vekk! - Det går bra.
- Det er bare vi to. - Nei!
- Ingen andre er her. - Nei!
Nei!
Herregud.
Jeg har et akuttilfelle i eval 2. Send personell nå.
Fort.
Laura?
Hadde Ms. Weaver vært pasient her før?
Nei.
Var hun typisk for pasientene her?
Dette er en psykiatrisk akuttenhet.
Ingen her er typiske.
Nettopp. Men hun var sprø i nøtta, ikke sant?
Unnskyld, sprø i nøtta?
Vi prøver å få din mening om hennes psykiske tilstand.
Hun kunne ha lidd av... akutt posttraumatisk psykose.
Hun hadde paranoide vrangforestillinger.
Hva slags?
Hun trodde at et... ondt vesen forfulgte henne.
Æsj.
Men vi må kontakte Ms. Weavers familie og prøve å forklare hendelsen.
Så vi ser etter hva som helst som kan forklare dette.
Kan du fortelle noe annet... som kan hjelpe.
Før hun døde...
...smilte hun.
Hun virker sinnssyk.
Rose.
Jøye meg.
Min feil. Skremte jeg deg?
Jeg hørte ikke at du kom. Fanken.
- Hei. - Hei.
Hei.
Hva er i veien?
Ingenting. Unnskyld.
Noe er galt.
En pasient døde i dag.
Pasienten min.
Å.
Kom hit.
Så leit.
Det skjedde like foran meg.
Det var fryktelig.
Så leit. Hva kan jeg gjøre?
Dette er en fin begynnelse.
Kanskje vi skal avlyse middagen i dag.
Vi kan ikke.
Holly har hyrt barnevakt,
og hun blir et større problem om vi ikke drar.
Utenkelig. Holly et problem?
Du.
Unnskyld, vil du snakke om å være sliten?
Nå som Jackson går i første klasse, står jeg opp kl. 06.00 hver dag
for å lage frokost og smøre matpakka hans.
Gud vet hva slags uøkologisk søppel kafeteriaen serverer.
Så må jeg kjøre ham på skolen.
Jeg har knapt tid til egne ærender. Jeg har ikke vært på pilates på ukevis.
- Kroppen min er ødelagt. - Løgn.
Så må jeg hente ham på skolen
og enten kjøre ham til fotballtrening, svømmetimer, karate, teater...
Og han har nettopp begynt på spansk.
Ukedagene er bokstavelig talt umulige.
Du kommer vel på lørdag?
Hva?
Unnskyld, hva skjer på lørdag?
- Er det en spøk? - Jøss.
Rose, Jackson fyller sju. Jeg har sagt det fem ganger.
Jeg kan ikke. Jeg må jobbe.
- Men det er lørdag. - Jeg jobber på lørdager.
Det er nettopp derfor du må vekk fra det ekle sykehuset
- og inn i en privatpraksis... - Ekle?
- Det er ikke det. - ...med normal arbeidstid.
Rose, det må finnes mange gærninger som faktisk vil betale deg.
Tusen takk for forslaget, Greg. Så snilt.
Hvorfor bli lege om du ikke kan bli ekstremt rik?
Du tuller vel?
Rose elsker å være lege. Hun er det gratis.
Apropos bortkastede inntjeningspotensialer,
- kan vi selge huset. - Kan vi la det ligge?
Jeg skjønner ikke. Det står bare der.
Vi vokste opp i det huset.
Det er et rivningsobjekt. Hvorfor ikke få penger for tomta?
Hold kjeft.
Jøss.
Takk.
Tusen takk.
Jeg har gledet meg til dette.
SYSTEM KLART FOR OPPHOLD NATTMODUS
Går det bra?
Ja.
God morgen, doktor.
God morgen.
Hei. Den pasienten i går, Laura Weaver...
Politiet sendte en rapport om en annen hendelse hun var involvert i.
- Kan du sende den til meg? - Ja vel, doktor.
Og jeg skulle ha en time med Jane Park.
Ja, hun dro ut masse hår i natt og svelget alt.
Hun ble pumpet på medisinsk avdeling.
Fanken.
Rose.
- Hva gjør du... - Jeg var på en utkalling i nærheten
og tenkte jeg skulle...
Vi fikk ikke snakket i går, annet enn om hele greia.
Og da anropet kom,
visste jeg ikke at det ble deg.
Beklager om det ble rart.
Det er jobben din. Jeg skjønner.
Hvordan har du hatt det?
Joel, hvorfor er du her?
Som sagt, var jeg på en utkalling i nærheten og...
Jeg tenkte jeg skulle...
...se til deg.
Det er ikke lett etter alt som skjedde i går.
Det er fint, men du må ikke se til meg.
Nettopp.
Nei, ja. Jeg mener... Unnskyld.
Jeg må jobbe videre.
- Ja. - Vi ses.
Du vet vel at hun er forlovet?
Ja.
Jeg er single.
NEWARK-POLITIET VITNEFORKLARING
Weaver sier at Muñoz kom mot henne med en klohammer
og begynte å slå seg selv.
Muñoz smilte til henne
- Hallo. - Hei.
Jeg ville si unnskyld for i går kveld.
Jeg skulle ikke ha kranglet slik.
Nei, jeg...
Jeg bør be om unnskyldning.
Jeg har gått gjennom en del ting.
Jeg var ikke hyggelig selskap.
Om du ikke kommer på festen til nevøen din i morgen,
så gi ham iallfall en gave.
Han liker elektriske modelltog.
Du høres rar ut. Går det bra?
Ja da.
Hei, Carl.
Hvordan føler du deg i dag?
Carl.
Carl?
Hun skal dø. Jeg skal dø.
- Alle dør. - Se på meg.
Du skal dø.
- Du skal dø. - Hjelp!
Hjelp! Denne pasienten er 5150!
- Han må bindes fast! - Kom igjen!
Nei!
Nei! Nei!
Nei!
Han var aggressiv.
Oppførte seg psykotisk.
Carl Renken har vært innlagt her mange ganger
og har aldri vært aggressiv.
- Tror du jeg lyver? - Selvsagt ikke.
Men i går drepte en av pasientene dine seg foran deg.
Kan du ha trodd at Carl Renken var en fare for seg selv?
Kan du ha reagert på det?
Jeg kan vel ha feiltolket situasjonen og overreagert.
Ok.
Dette skal skje.
Ta ei uke fri med lønn.
Morgan, det er unødvendig.
Du har jobbet 80-timers uker i månedsvis.
Jeg er redd for at du ikke har sovet.
Vi kan bare hjelpe pasientene om vi er psykisk friske selv.
Og det er best for enheten
at du tar ei uke fri og klarner hodet.
Gjør det du må, og kom tilbake fokusert, ok?
Beklager, på jobb ennå. Håper du hadde en bedre dag i dag
Faen!
- Hallo? - Dette er First Line Security.
Kan jeg få navn og kode?
Rose Cotter.
"Acapulco".
Ma'am, vi har registrert en døralarm.
Ja... bakdøra til huset mitt er åpen.
Er du alene i huset?
Ja.
Er du sikker?
Hva?
Er du sikker på at du ikke har sluppet inn noe, Rose?
Se bak deg.
Pokker.
Hallo?
Dette er First Line Security.
Kan jeg få navn og passord?
Vi har lett gjennom huset. Det er ingen her.
Hva med bakdøra?
Kanskje den ikke ble helt låst sist den ble lukket.
Jeg vet ikke. Kanskje.
Ikke tenk på det. Falske alarmer inntreffer hele tida.
Ring oss om det skjer noe mer.
Ok.
God kveld, sir.
God kveld.
Hva skjedde?
Mustache?
Er det en grunn til at du utløste alarmen?
Jeg husker ikke at jeg gjorde det.
Jeg må ha gjort det ved et uhell.
Uhell?
Unnskyld.
Jeg har vært forvirret og fortumlet i hele dag.
Det skjedde noe rart på jobben og så får sjefen meg til å ta en...
Beklager.
- Alt er i orden. - Sikker?
Det går bra. Jeg lettet bare på trykket.
Ok.
Kan du prøve å finne Mustache?
Jeg har ikke sett ham noe sted.
Ja.
Rose, har du knust nok et glass?
Mustache?
Kom igjen, pus.
Vær så snill.
Mustache.
Det ser ut som forskjellige mennesker.
Noen ganger later det som om det er noen jeg kjenner.
Noen ganger er det en fremmed.
Noen ganger ser det ut som bestefar. Han døde foran meg da jeg var sju.
Men det er det samme.
Det smiler til meg, men ikke vennlig.
Det er det verste smilet jeg har sett.
Når jeg ser det, føler jeg at noe forferdelig vil skje.
Herregud! Nei!
Det er her! Vær så snill!
Kom deg vekk! Nei!
Jeg har et akuttilfelle i eval 2. Send personell nå. Fort.
Laura?
Rose.
Laura?
Rose!
Rose?
Jøye meg! Rose!
Hva faen? Legg fra deg kniven!
Rose!
Hei.
Rose?
For en overraskelse.
Det var ikke så mye blodet.
Det var...
...ansiktet hennes.
Ansiktsuttrykket.
Hva fikk det deg til å føle?
Vettskremt, selvsagt.
Sårbar.
Skyldig.
Skyldig?
Hun var pasienten min.
Hun var en forstyrret ung kvinne du møtte i ti minutter.
Ja. Jeg bare...
Jeg sitter fast i det.
Jeg får det ikke ut av hodet.
Har du tenkt på at grunnen til at du sitter fast,
kan handle mer om din mors selvmord?
Bebreider du fortsatt deg selv?
Det...
Jeg prøver å ikke snakke om det nå. Så...
Hva ønsker du å snakke om?
Jeg håpet å få en resept på Risperdal.
Siden den...
...pasienten har jeg...
...sett ting...
...og hørt ting.
Det er nok et symptom på posttraumatisk stress.
La oss unngå selvdiagnose.
Hva har du sett og hørt?
Ekko av det som skjedde med pasienten min.
Flyktige stresspåførte hallusinasjoner.
Men når de skjer, føles de så...
...fysiske og uhyggelige.
Rose, det virker ikke som om du har vrangforestillinger eller er forstyrret.
Og iallfall ikke psykotisk.
Jeg tror at opplevelsen med pasienten
utløste gammel angst blandet med stress og søvnmangel.
Du har sår som aldri har blitt leget.
Og kanskje blir de aldri det. Slik er traumer.
Men du kan lære å kontrollere det.
Har du tatt imot pasienter
mens du har taklet dette?
- Nei, jeg tar en kort pause. - Bra.
Bruk denne tida på noe annet.
Noe som får tankene dine vekk fra det som stresser deg.
Det vil også være til hjelp...
...om du tok timer hos meg igjen.
Ja visst.
Og hva med Risperdal? Bare...
La oss snakke igjen i neste uke før vi tenker på medisiner.
I mellomtida kan du alltids ringe meg.
Ja visst.
Nei, jeg ba deg om en hvitvin-spritzer. Herregud.
- Herregud. Du kom. - Hei. Overraskelse.
Kom inn.
Måtte du ikke jobbe?
- Jeg tok ettermiddagen... - Jeg tar den.
Hei. Greg. Hva gjør du? Du skulle ikke ta dem ut ennå.
Herregud.
Jeg må kontrollere den elendige mannen min.
Kan noen av dere vise søsteren min voksenforfriskningene?
Ja visst. Vi har masse på kjøkkenet. Kom.
Vent. Du er terapeuten, ikke sant?
Ja.
Fantastisk. Kan jeg be om råd?
Gratulerer med dagen
Gratulerer...
Så kult.
Gracias, Harper. Gracias, Harpers mor.
Den er fra tante Rose.
Åpne den!
Riv det opp!
Hva fikk du, vennen?
Nei...
- Herregud. - Nei. Mustache.
- Hva feiler det deg? - Dette kan ikke være sant.
Nei. Nei. Det var ikke meg.
Det var ikke meg. Jeg sverger.
Tro meg, vær så snill.
Noen må tro meg, for faen.
Hva er du? La meg være i fred, for faen!
Dere må se henne.
Vær så snill, Holly, si at du ser noen.
Vær så snill.
- Hei, Rose. - Faen.
Jeg hørte at du havnet på akutten. Jeg ville se til deg. Hvordan går det?
Bra.
Det var bare en ulykke. Takk.
Ja. De sa at du hadde et angstanfall.
Rose, ærlig talt er jeg bekymret.
Og jeg mener dette som venn, men du bør oppsøke behandling.
Går du til terapeut nå?
Hører du etter?
SMERTESKALA Ingen smerte.
Vent.
Jeg må si deg noe,
og jeg er ikke gal, ok?
- Ok. - Ok.
Noe skjer med meg.
Og det blir vanskelig for deg å tro det.
Kanskje vi skal gå inn.
Nei, vent. Hør på meg!
Unnskyld.
Jeg er lei for det.
Ok...
Noe truer meg.
En ond ånd eller energi.
Jeg vet ikke hva det er, men...
...jeg tror det drepte pasienten min.
Hun beskrev det samme før hun døde.
Og nå har det festet seg til meg.
Og...
Jeg er redd for at noe ille vil skje.
Du må si noe.
Hva vil du jeg skal si?
Jeg vil at du skal tro meg.
Rose, du snakker om et spøkelse.
Nei. Det er ikke...
Det er ikke noe spøkelse.
Det er noe annet.
Ok.
Beklager.
Jeg kan ikke.
Jeg kan ikke gjøre dette nå.
Nei. Trevor.
Vent. Nei, nei. Ikke gå.
Jeg trenger deg... Du hører ikke på meg.
Hvordan skal jeg svare på dette?
Hører du deg selv? Herregud. Du høres sinnssyk ut.
Jeg er ikke sinnssyk!
Unnskyld.
Men det er genetisk, ikke sant?
Hva?
Mental sykdom.
Du kan arve det fra en forelder. Jeg slo det opp.
Hvorfor slo du det opp?
Fordi...
...jeg ville vite hva slags livspartner jeg slår meg sammen med.
Er det så urettferdig?
Jeg går inn.
Nei. Vær så snill, Trevor. Jeg er i fare!
Rose.
- Drepte du Mustache? - Nei!
Nei! Det var ikke meg.
Så hva skjedde med ham?
Det var... tingen.
Trevor, vær så snill.
Vær så snill.
VITNEFORKLARING
Gabriel Muñoz i St. Agatha College
Gabriel Muñoz St. Agatha College
Collegeprofessor død pga. selvmord
Professor på St. Agatha dør foran student.
Rose.
Kom hit.
Rose.
Vennen...
Vær så snill å hjelpe meg.
- Mamma gjorde en feil. - Nei, nei.
Nei, nei.
Rose!
- Se deg for! Er du gal? - Unnskyld.
Mrs. Muñoz?
Først merket jeg små forandringer hos ham.
Så skjedde alt så fort.
Han var irritabel.
Paranoid.
Han våknet midt på natta og skrek.
Jeg hadde aldri hørt ham skrike før.
Så sluttet han å sove.
Jeg hørte ham snakke med seg selv.
Han så syner.
Gjorde underlige ting han ikke husket.
Så en morgen var han borte.
Om kvelden ringte politiet og sa han var død.
De ba meg identifisere liket hans.
Ansiktet hans.
Tjuefem års ekteskap,
og det husker jeg av ham.
Det er så leit.
Beskrev Gabriel synene han så?
Jeg skal vise deg det.
Jeg burde ta alt ned,
men jeg holder ikke ut å være her inne.
Det er dette Gabriel sa han så.
Han sa det prøvde å komme inn i ham.
Det er Gabriels bror.
Han døde i en ulykke.
For tjue år siden.
Gabriel kom aldri over det.
Hvor lenge hadde dette pågått?
Siden han kom tilbake
fra den pokkers konferansen han dro på hvert år.
Det var fordi han så den fryktelige kvinnen drepe seg selv.
Men ingen rapporterer om det.
Så han noen begå selvmord?
Ja.
- Jeg trodde du visste dette. - Hva het hun?
Jeg husker ikke. Jeg må finne det.
Sa han...
...hvorfor dette skjedde?
Fant han noen forklaring i alt dette?
Hva slags journalist er du?
Mrs. Muñoz, mannen din var ikke sinnssyk.
Tingene han så, fins virkelig. Jeg har sett dem.
- Er du sprø? - Hva?
En morbid-fanatiker? Hvordan våger du?
Nei, vær så snill.
Det som skjedde med mannen din, skjer med meg.
Kom deg ut, nå.
Bare gi meg navnet!
Kom deg ut!
Faen.
Ja?
Hei.
Kom inn.
Du ble endelig kvitt den stygge gule sofaen.
Hva skjer?
Du er sikkert ikke her for å slå av en prat
gitt den kalde skulderen her forleden.
Du må gjøre meg en tjeneste.
Uten å stille spørsmål.
Fantastisk. La oss høre.
For ni dager siden begikk en viss Gabriel Muñoz selvmord.
Jeg må vite om han har vært involvert i andre politisaker.
Kan du finne ut det? Her. For meg.
Gi deg. Seriøst?
Dette er fridagen min. Gå til stasjonen.
Joel, vær så snill?
Greit.
Pokker ta.
Hva het han igjen?
Gabriel Muñoz.
Jeg ser rapporten om hans død.
Det er en annen rapport fra ei uke tidligere fra et distrikt i nord.
For hva?
Han avga vitneforklaring.
Han bodde på et hotell der en kvinne begikk selvmord.
Ok. Hva het kvinnen?
Angela Powell.
Eiendomsmegler.
Hva er dette?
- Faen. - Hva er det?
Det er et bilde fra åstedet.
- Få se. - Nei.
Du bør ikke se det. Dette er bevis.
Eller bare se.
Fy faen.
Jeg sa det var ekkelt.
Ok.
Gjør samme søk igjen, men denne gangen om henne.
Kvinnen, Angela.
Hva handler dette om?
Joel, du sa du ikke skulle stille spørsmål.
Nei. Du sa jeg ikke skulle stille spørsmål...
Du må hjelpe meg.
Ok?
Vær så snill?
Det er en rapport fra fire dager før hun døde.
Et rart sammentreff. Hun ble også avhørt om et selvmord.
Hva er dette? En videofil?
Det er et opptak fra et overvåkningskamera.
- Spill den av. - Den laster.
Hva faen er dette?
Jeg hadde en fin dag.
- Kan du spole tilbake? - Seriøst?
Spol tilbake, Joel.
Stopp.
Smiler han?
Rose, hvem er disse menneskene?
Jeg må gå.
Hvor skal du?
Hvor skal du? Hva foregår her?
- Jeg er forvirret. - Kan du gjøre meg en tjeneste til?
Har du en skriver?
Trevor, er du her?
Hei.
Hei, Rose.
Hva er dette? Hva skjer?
Jeg ville se hvordan du har det.
Jeg snakket med forloveden min.
Jeg ringte henne.
Hvorfor?
Fordi du har oppført deg helt hinsides.
- Jeg... - Jeg så ingen annen utvei.
Tuller du?
Jeg kom til deg. Personen jeg skal stole mest på,
og betrodde til deg at jeg var livredd.
At jeg trengte deg.
Og du hørte ikke på et ord jeg sa.
Nei. Hvorfor tror du jeg ringte henne?
- Jeg prøver bare å hjelpe deg. - Nei!
Nei, du prøver bare å slippe å takle det.
Du har det bra så lenge alt er enkelt og fint,
men Gud forby om noe blir vanskelig.
Og du bare...
Du tenker bare på hvordan det ødelegger den perfekte livsplanen din.
- Mener du det? - Ja.
Hvorfor er vi i så fall sammen?
- Kanskje jeg ikke vet. - La oss puste dypt inn...
Bare føl deg som hjemme!
Går du virkelig?
- Greg. - Rose, hva gjør du her?
- Er Holly her? Jeg må snakke med henne. - Det er nok ingen god idé.
Få snakke med den jævla søsteren min. Holly!
Kommer du hit og tar den tonen?
Holly, får jeg snakke litt med deg?
- Jeg tror ikke... - Får jeg snakke med deg?
Dette er nok ingen god idé.
- Det går bra. - Holly.
- Bare gå inn. - Jeg tror ikke... Greit.
Herregud.
Ok, ok.
Hvordan har du det?
Nå ser jeg ting klart.
Jeg har blitt forbannet.
Eller involvert i en forbannelse.
Jeg fikk den fra pasienten min.
Hun var forbannet, og da hun døde, overførte hun den til meg.
Og nå blir jeg truet av et... et vesen.
- Av et vesen? - Nei. Det er det som drepte Mustache.
Det var på selskapet i går, men dere så det ikke.
Bare jeg ser det.
Herregud.
Hør her, Holly. Jeg vet det er vanskelig å tro,
og jeg hadde også vanskelig for å tro det først.
Men se på dette.
Herregud. Hvorfor har du det?
Fordi dette har skjedd andre.
- Og alle er døde. - Rose.
Holly, jeg er neste!
Forbannelser fins ikke.
Ok? Du har et slags...
...sammenbrudd.
Hva? Nei, Holly.
Du forstår ikke.
- Du forstår ikke. - Rose.
Akkurat dette skjedde med mamma.
Du høres akkurat ut som henne.
Hvordan vet du det?
- Unnskyld? - Du var aldri i nærheten da mamma ble syk.
Hvor var du da hun døde?
Du aner ikke hva du snakker om.
Siden jeg var eldre, gikk mammas galskap mest ut over meg.
Jeg måtte dra. Bare slik kunne jeg overleve.
Og... unnskyld for...
...at jeg forlot deg, og at du var den som fant henne.
Jeg vet det skadet deg, og...
Det er urettferdig. Jeg skulle ønske jeg kunne gjøre noe med det.
Men jeg har prøvd å gå videre i livet og legge alt dette bak meg.
Men det er som om du ikke kan godta at mamma ble gal og begikk selvmord.
Du lar det prege hele livet ditt og straffer meg fordi jeg ikke vil det.
Beklager at jeg prøver å hjelpe folk istedenfor å være hjemmeværende husmor
som lever i sin egen selvsentrerte, selvtilfredse boble!
- Ok. - Jeg vet ikke hvorfor jeg sa det.
Jeg vil ikke gjøre dette med deg.
Du har traumatisert Jackson.
Jeg kan ikke være sammen med deg når du er slik.
Faen.
Holly?
Faen!
Helvete!
Joel?
Hvorfor fortalte du meg ikke om din pasients forbindelse med de andre?
- Hv... - Etter at du dro, gravde jeg videre.
Disse sakene? Samme mønster. Det går lenger tilbake.
Jeg har funnet 20 saker med 19 selvmordsofre.
Det fins en direkte forbindelse mellom dem.
Og det disse menneskene gjør med seg selv. Fy faen.
Du sa 20 saker, men kun 19 selvmord.
En av sakene bryter med mønsteret. Revisoren Robert Talley.
Forretningspartneren hans begår selvmord foran ham,
og fire dager senere dreper Talley en kvinne han aldri har møtt
sånn uten videre.
Men ei uke senere
begår det viktigste vitnet til drapet også selvmord.
Mønsteret gjenopptas.
- Så han lever? - Ja.
Han sitter i varetekt i Altoona.
Joel, jeg må snakke med ham.
- Du må si meg noe. - Jeg skal det.
Bare...
Gi meg et øyeblikk. Herregud...
Jeg trodde du skulle si at dette var en gal selvmordssekt eller utpressing.
- Dette? Dette er... - Joel.
Ok.
La oss se bort fra spørsmålet om en ond kraft fins.
Du mener at den hopper rundt
fra person til person og får dem til å drepe seg selv?
Kanskje det ikke er selvmord.
Hva mener du?
Pasienten min var vettskremt, men ikke suicidal.
På slutten forandret hun seg helt.
Det var som om personen jeg hadde snakket med, var borte.
Noe annet hadde tatt over.
Så... det er som mannen.
- På overvåkningsopptaket? - Ja. Nettopp.
Herregud. Hva faen?
I sakene du fant...
...hvor lang tid tok det mellom hvert offers død?
Ingen overlevde mer enn ei uke.
Noen ikke mer enn fire dager.
Dette var min fjerde dag.
Du.
Du skal ikke lide samme skjebne som de menneskene.
Det lover jeg.
Overføringsvakt til port tre.
- Takk. - Åpne porten. De har tillatelse.
SNAKKING FORBUDT I LOBBYEN
Jeg skylder deg en for dette, Doug.
Flaks for deg at han sparket alle advokatene sine.
Du vet vel hva fyren gjorde?
Dr. Cotter holder på å lage en psykologisk profil
i en lignende sak for oss.
Talley er helt sprø.
Så lykke til.
Dere får bare ti minutter med ham.
Det beste jeg fikk til uten rettskjennelse.
Tusen takk.
KONTAKT FORBUDT UNDER BESØK
Mr. Talley, jeg er dr. Rose Cotter.
Jeg håper du vil svare på spørsmål om...
Jeg svarer ikke på flere spørsmål. Jeg har tilstått.
Jeg bryr meg ikke om det du ble beskyldt for.
Jeg må vite hva du opplevde i dagene før forbrytelsen.
Jeg har en pasient...
...en ung kvinne.
For fire dager siden begikk en mann selvmord foran henne.
Og siden da har hun sett noe.
Noe som later som det er andre mennesker.
Mannen hun så begå selvmord,
påstod at han så det samme.
Hva vil du av meg?
- Hva er det? - Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke.
Hvorfor er alle andre som har sett det døde, mens du lever?
Hvorfor? Vær så snill.
Mr. Talley, du kan hjelpe henne. Ok?
Vær så snill.
Få purken til å gå.
Uaktuelt, kompis.
Få ham til å gå, så sier jeg det jeg vet.
Joel, vær så snill.
Jeg er utenfor, ok?
Jeg har prøvd å forske på alt jeg kunne om dette.
Det har vært andre kjeder tidligere.
Jeg fant en som var i Brasil for noen år siden.
En mann der unnslapp kjeden...
...ved å drepe naboen og overføre den til naboens kone.
Pasienten din vil dø
om hun ikke dreper noen.
Bare slik blir du kvitt den.
Bare slik.
Hun trenger et vitne å overføre den til.
Tingen trenger traumer for å spre seg.
Det gir den makt. Traumer.
Pasienten din må få det til å telle.
Be henne bruke et våpen.
Gjøre det så ekkelt hun kan...
Jeg kan ikke drepe noen!
Du?
Har du det?
Nei, nei. Hvorfor kom du hit?
Du får ikke gi det tilbake til meg.
- Kom deg ut! - Unnskyld.
Få henne vekk fra meg!
Du.
Vent.
- Hva skjedde der inne? - Ingenting.
Hva sa han?
Ingenting.
Ingenting?
Han er sprø, Joel.
Terapeut
Trevor: Hvor er du? Vi må snakke sammen... er du hjemme?
Faen.
Hva gjør du her?
Unnskyld om du ble overrumplet i går.
- Det var feil framgangsmåte. Beklager. - Ja.
- Du bør gå. - Rose,
vi vet begge at jeg må varsle myndighetene
om du utgjør en fare for deg selv eller andre.
Du må overbevise meg om at du ikke utgjør noen fare.
Ifølge Trevor har det vært snakk om spøkelser.
Jeg har aldri brukt det ordet.
Onde vesener, da. Overnaturlige.
Jeg vedgikk for ham at jeg så ting. Det samme jeg fortalte deg om.
Det skjer ikke lenger. Det var stress og søvnmangel.
Jeg betrodde meg til ham. Det var åpenbart en feil.
Men det er alt.
Greit?
Hvordan føler du deg i dag?
La meg tenke etter...
...forloveden min tror sikkert at jeg er gal.
Søsteren min har... brutt kontakten med meg.
Og nå...
...kommer min tidligere terapeut på husbesøk
for å forsikre seg om at jeg ikke utgjør noen fare.
Så bortsett fra det føler jeg meg bra.
Bør du ta den?
Hva?
Rose, det er Madeline.
Jeg har prøvd å ringe deg hele morgenen.
Jeg er bekymret for hvordan det endte i går.
- Rose? Er du der? - Nei.
Hallo?
- Nei. - Rose?
Nei.
Tida er nesten inne, Rose.
Hva faen er du?
Vær så snill.
Nei.
Nei, nei.
Nei.
Dr. Cotter.
Har ikke du permisjon?
Jeg skal hente noe på kontoret.
Hei, Carl.
- Nei. - Det går bra.
Nei, nei.
- Det går bra. - Herregud.
Nei, nei.
- Ro deg ned. - Nei!
Hold kjeft.
Ro deg ned, ok?
Rose.
Hva gjør du her?
Jeg vet ikke.
Du kan ikke være sammen med pasienter.
Faen! Rose!
Faen!
Rose, hva gjør du her?
Ingenting.
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke hvorfor. Jeg...
Kan vi gå inn og snakke?
Nei. Det er...
Det er ikke trygt.
Jeg syns ikke du bør være alene nå.
Jeg må være alene.
Jeg må være... Jeg må være alene.
Unnskyld. Jeg må dra.
Jeg syns ikke du bør dra noe sted.
Slapp av. Jeg tar en telefon, ok?
Ikke dra.
Vent. Vær så snill.
Ikke dra, ok? Bare vent...
Rose, vent!
Joel.
Jeg så en politietterlysning som sier at du er farlig. Hva skjedde?
- Jeg vet hva jeg må gjøre. - Hva?
For å overleve må et offer overføre denne tingen,
men er det ingen andre i nærheten, går ikke det an.
Så lenge jeg er alene, kan jeg nekte den det den trenger.
Det er meningsløst. Skal du være alene for alltid?
Jeg skal ikke flykte.
Jeg må møte den.
Rose, jeg kommer til deg. Si hvor...
10 ÅR
Rose.
Vennen...
Vær så snill å hjelpe meg.
Mamma gjorde en feil.
Hent telefonen.
Ring etter hjelp.
Rose!
Rose.
Det går bra, vennen.
Kom hit.
Jeg er lei for det.
Jeg har ikke vært noen god mor.
Jeg ønsker å være det. Jeg prøver,
men noen ganger blir det for mye.
Det er noe forferdelig inne i meg.
- Jeg hater meg selv. - Hold opp.
Skammer du deg over meg?
Nei.
Så hvorfor lot du meg dø?
- Hvorfor reddet du meg ikke? - Det er ikke min feil.
- Du kunne ha ringt etter hjelp. - Hold opp.
- Men du gjorde det ikke. - Hold opp.
- Du ønsket meg død. - Fordi jeg var redd for deg!
Jeg var ti...
...og du var et monster.
Jeg vet det er urettferdig.
Du trengte hjelp.
Men jeg kunne ikke.
Og jeg har båret på den skylden...
...hele livet.
Og jeg... må gi slipp på den.
Jeg må gi slipp på den.
Dette er ikke virkelig.
Men Rose,
sinnet ditt gjør det virkelig.
Hva er du?
Hvorfor gjør du dette mot meg?
Fordi sinnet ditt...
...innbyr til det.
Du kan ikke flykte fra sinnet ditt, Rose.
Det er...
Det er mitt sinn.
Du kan heller ikke flykte fra det.
Rose!
Fy faen.
Går det bra?
- Kan jeg komme inn? - Ja.
Hvor har du vært?
Unnskyld.
Unnskyld for at jeg trakk deg inn i rotet mitt.
Det meste av livet
har jeg vært redd for å slippe folk for nær meg.
Jeg var redd for...
...hva de kunne se om de så godt etter.
Så jeg satte opp vegger og holdt folk på avstand.
Og så...
...møtte jeg deg.
Da følte jeg at veggene falt ned.
Og det skremte vettet av meg.
Så...
...jeg var egoistisk. Det var urettferdig mot deg.
Jeg er så lei for det.
Jeg er egoistisk igjen som spør,
men tror du at jeg kan bli her og bare...
...sove?
Kan du...
...bli hos meg mens jeg sover?
Vær så snill.
Ja, selvsagt skal jeg bli hos deg.
Jeg skal bli hos deg for alltid.
Nei.
Nei, nei.
Nei.
Rose.
Nei, nei!
Rose!
Åpne døra!
Åpne døra.
Rose!
Rose.
Nei!
- Nei. - Faen.
Vent. Jeg kommer!
Nei!
Rose!
Nei!
Rose.
Rose?
Tekst: Jon Ivar Sæterbø